ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/169/20 Справа № 203/4319/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Романцова М.В. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2020 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець В\Ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10 200 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами та стягнуто судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 10.11.2019 року, о 09 годині 00 хвилин, в м. Дніпро, по вул. Чапленка, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Опель Вектра, н/з НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп’яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння обличчя. 
Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з цим рішенням, захисник Романцов М.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі, захисник зазначає, що при складанні протоколу ОСОБА_1 неодноразово заявляв про те, що бажає скористатися правовою допомогою, однак інспектором було проігноровано клопотання, чим порушено право на захист. 
Від проходження медичного огляду ОСОБА_1 не відмовлявся. Окрім того в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 будь-яка ознака алкогольного сп`яніння відсутня. 
З нагрудних камер видно, що ОСОБА_1 поводив себе адекватно. В матеріалах справи відсутня належно оформлена форма направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.
В матеріалах справи відсутня підтвердження стану сп`яніння та відсутня згода водія з результатами такого огляду, ОСОБА_1 такої згоди не надавав. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості стосовного того, що ОСОБА_1 пропонували на місці зупинки транспортного засобу провести огляд поліцейськими із застосуванням технічних засобів.
Після проходження огляду на місці чи відмови від проходження інспектор повинен був запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, у зв`язку з чим, лише в такому випадку поліцейський мав би право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ознаками сп`яніння.
У судове засідання суду апеляційної інстанції, будучи повідомленими належним чином про дату та час судового розгляду, ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили. З огляну на вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без їх участі, оскільки вказані особи не скористалися своїм правом бути присутніми при апеляційному розгляді, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Ці вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим та підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ 132233 від 10.11.2019, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Зазначені докази у своїй сукупності є такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Поряд із цим, доводи захисника Романцова М.В. про те, що поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставні. 
Так, відповідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
В силу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України, від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З огляду на вказані вимоги, спеціальні засоби застосовуються лише у разі встановлення ознак алкогольного сп`яніння.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема відеозапису з нагрудної камери поліцейського, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд з метою підтвердження або спростування зазначених обставин.
Разом із цим, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд у визначеному законом порядку, зокрема із застосуванням технічних засобів та у медичному закладі, про що було складено протокол.
З огляду на викладені обставини, враховуючи що відмова особи від керування транспортними засобами у стані сп`яніння сама по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, погодитись з доводами апеляційної скарги суд не може. 
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в разі незгоди з результатами огляду, правопорушник мав право пройти огляд у закладі охорони здоров`я, однак наданим йому правом не скористався.
Доводи апеляції захисника про те, що ОСОБА_1 неодноразово заявляв про бажання скористатися правовою допомогою, однак інспектором було проігноровано клопотання, чим порушено право на захист, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатися послугами адвоката, запросивши його самостійно, оскільки надання вторинної правової допомоги не передбачено КУпАП. 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги захисника.
При цьому, визнаючи необґрунтованими доводи скарги захисника Романцова М.В. стосовно відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських містить відомості про поведінку правопорушника, які сумніву щодо правильності висновків суду не викликають.
При апеляційному розгляді справи не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КупАП за ознакою відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доказів, які не досліджувались судом першої інстанції, апелянтом не надано.

Порушень вимог закону, допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається. 

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Романцова М.В. залишити без задоволення.
Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2020 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                          Н.І. Калініч