ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/23890/19                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 лютого 2020 року                                                                               м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                                       Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                 Костюк Л.О., Собківа Я.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» до Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В :
Акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Південного офісу Держаудитслужби, в якому просить визнати протиправним та скасувати Висновок Південного офісу Держаудитслужби, оприлюднений в електронній системі закупівель «Prozorro» 22.11.2019 р. про результати моніторингу закупівлі, інформація щодо якого оприлюднена в електронній системі закупівель Prozorro за № UA-2019-08-16-000785-с.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2019 р. позовну заяву повернуто на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо підписання такої заяви.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права. Апелянт зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки надані позивачем ордери на підтвердження повноважень представників, що підписали позовну заяву, оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства, а висновки суду першої інстанції стосовно необхідності дослідження зворотних сторін ордерів є помилковими. 
Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» підписана адвокатами Гамарц О.С. та Нікогосян О.С. як представниками ПАТ "Укрзалізниця". 
Разом з тим, приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив із того, що належних доказів на підтвердження повноважень адвокатів Гамарц О.С.   та Нікогосян О.С. до позовної заяви долучено не було.
Так, із документів, визначених ч. 4 ст. 59 КАС України, в матеріалах справи наявні лицьові сторінки ордерів від 29.11.2019 р. серія ВН № 1002720 та від 28.11.2019 р. серія ВН № 1002693.
Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом   та іншими Законами України,   посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.
Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 (з наступними змінами і доповненнями) (далі - Положення) встановлені єдині для   всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань і бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання і обліку ордерів.
Типова форма ордера затверджена Радою адвокатів України у порядку статті 26 Закону та є невід`ємним додатком до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів.
Відповідно до пункту 14 Положення, ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.
З урахуванням наведених положень, суд першої інстанції виходив із того, що копії зворотніх сторін долучених ордерів від 29.11.2019р. серія ВН № 1002720 та від 28.11.2019р. серія ВН № 1002693 до позовної заяви долучені не були.
Таким чином, адвокати Гамарц О.С. та Нікогосян О.С. не підтвердили належними доказами свої повноваження на представництво позивача, а тому у суду відсутні підстави вважати, що вони мають право підписувати   позовну заяву від імені ПАТ "Укрзалізниця".
Приймаючи рішення суд першої інстанції врахував правову позицію стосовно необхідності подання належним чином завіреної копії документа, що підтверджує повноваження представника, висловлену Верховним Судом у постановах від 31 травня 2018 року по справі № 277/1071/17, від 31 липня 2018 року по справі № 806/637/18, від 28 серпня 2018 року по справі № 802/2236/17-а.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів виходить із наступного.
Пунктом 3 ч. 4 ст. 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Частиною 2 ст. 160 КАС України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно із ч. 1 ст. 57 названого Кодексу представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (надалі - Закон № 5076-VI), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (ч. 3 цієї статті).
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що повноваження адвоката як представника на представництво в суді підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Як вже зазначалось вище підставою для повернення позовної заяви позивача стало те, що адвокатами позивача Гамарц О.С. та Нікогосян О . С . , які підписали позовну заяву, не надано суду ордерів від 29.11.2019 р. серії ВН № 1002720 та від 28.11.2019 р. серії ВН № 1002693 із зворотними сторінками, де вказуються відомості про наявність обмежень адвоката, що, на думку суду першої інстанції, свідчить про неналежне оформлення ордерів та відповідно унеможливлює їх прийняття в якості належних доказів, які дають їм право підписувати позовну заяву.
Разом з тим, вищевказані висновки суду першої інстанції є помилковими з огляду на наступне.
Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджено Рішення Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року N 36 (надалі - Положення N 36), на яке послався суд першої інстанції на час звернення позивача до суду - 03.12.2019 р. частково втратило чинність,  крім пункту 18 та Додатка N 1, які діють до 1 січня 2022 року (згідно з рішенням Ради адвокатів України    від 12 квітня 2019 року N 41). 
Так, пунктом 18 та Додатком Додатка N 1, які діють до 1 січня 2022 року передбачено присвоєння при виготовленні ордерів, відповідно до регіону та суб`єкта, що їх замовляє, їм відповідних серій. 
Також залишився чинним Додаток N 1 до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 N 36, яким затверджено типову форму ордеру, виготовленого друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення, затвердженого цим рішенням, яка діє після 1 січня 2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні) згідно з рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року N 41).
В той же час, рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року N 41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги в новій редакції (надалі - Положення N 41), відповідно до п. 3 якого, в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1).
Згідно із п.п. 4-10 Положення N 41 ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. 
Ордер встановленої форми є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі "Особистого кабінету адвоката" на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.
Облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України. Історія генерування ордерів відображається у відповідному розділі "Особистого кабінету адвоката" на офіційному веб-сайті НААУ та у адміністративній частині електронної бази даних ЄРАУ.
Адвокати, адвокатські об`єднання або адвокатські бюро ініціюють генерування ордерів відповідно від адвокатів, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально, керівників (уповноважених осіб) адвокатського об`єднання, адвокатського бюро через офіційний веб-сайт НААУ, в раді адвокатів регіону, або, як виняток, у передбачених Радою адвокатів України випадках безпосередньо у Національній асоціації адвокатів України.
Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).
Таким чином, ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (п. 11).
Пунктом 12 Положення N 41 визначено вимоги до ордеру, відповідно до яких в ордері має бути зазначено: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер; обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі "Адвокат"); двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ.
Реквізити 12.1, 12.5, 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.
Згідно із п. 14 Положення N 41 адвокати, право на заняття адвокатською діяльністю яких припинено шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не можуть генерувати ордер на надання правничої (правової) допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви було додано оригінали згенерованих ордерів від 29.11.2019 р. серія ВН № 1002720, від 28.11.2019 р. серія ВН № 1002693. На лицьовій стороні наданих ордерів зазначено, що договором про надання правової (правничої) допомоги права адвоката не обмежуються.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що представниками позивача надано належним чином оформлені оригінали ордерів від 29.11.2019 р. серія ВН № 1002720, від 28.11.2019 р. серія ВН № 1002693, згенерованих у відповідності до Положення N 41.
За таких обставин, суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення позовної заяви неправильно застосував норми матеріального права, зокрема, норми Положення N 36, які є чинними лише для ордерів, які були видані Радою адвокатів у друкованому вигляді до 12.04.2019 р., а відтак дійшов помилкового висновку про необхідність надання зворотного боку ордерів з метою встановлення наявності обмежень адвокатів в рамках надання правової допомоги.
Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 05.12.2019 р. про повернення позовної заяви із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції та вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Відповідно до статті 320   Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст. ст. 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

 П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                             О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                          Л.О. Костюк

                                                                                                    Я.М.Собків