Справа № 755/12480/19                                                                            Головуючий у суді І інстанції Галига І.О.
Провадження № 33/824/968/2020                                                                                           Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
 
04 лютого 2020 року                                                                             м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 08.10.2019 року щодо  ОСОБА_1 , 
 
                                                    В С Т А Н О В И В:
 
         Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
 
         11.10.2019 року на зазначену постанову захисником ОСОБА_1 - адвокатом Александровим Д.О. було подано апеляційну скаргу, в якій він просив її скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 08.11.2019 року апеляційну скаргу захисника було залишено без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 08.10.2019 року - без змін. 
 
Тобто, 08.11.2019 року постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 08.11.2019 року набула законної сили.
 
03.12.2019 року  ОСОБА_1  подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 08.10.2019 року.
 
         Вивчивши  матеріали справи та перевіривши апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 слід відмовити виходячи з наступного.
 
У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 08.10.2019 року, а апеляційна скарга була подана до суду 03.12.2019 року, тобто після спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.
 
ОСОБА_1 своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивує тим, що розгляд апеляційної скарги його захисника не відбувся за участі його адвоката, а він взагалі про нього не повідомлявся, у зв`язку з чим він не скористався своїм правом на апеляційне оскарження.  
 
Оскаржувана постанова була прийнята Дніпровським районним судом міста Києва 08.10.2019 року, про час, день та місце розгляду справи щодо нього ОСОБА_1 був повідомлений належним чином через свого захисника - Александрова Д.О., про що свідчить розписка останнього /а. с. 22/ та направлена ОСОБА_1 повістка /а. с. 23/, однак до суду він не з`явився.
 
Копія постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 08.10.2020 року була направлена ОСОБА_1 у встановленому законом порядку /а. с. 30/.
 
В подальшому, на вказану постанову захисник Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, про розгляд якої як Александров Д.О. , так і ОСОБА_1 повідомлялися належним чином /а. с. 38, 41/, однак до Київського апеляційного суду у визначений час не з`явилися. 
 
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності).
 
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об`єктивних причин пропуску строку апеляційного оскарження та не наведено аргументів його поновлення, у зв`язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
 
Окрім того, судом апеляційної інстанції вказана справа уже була розглянута по суті, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості постановити рішення, яке буде відповідати ст. 294 КУпАП та повторно переглядати її. 
 
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,
 
    П О С Т А Н О В И В:
 
Відмовити  ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду міста Києва від 08.10.2019 року, а апеляційну скаргу, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала. 

 
      Суддя                                                                                    О.М. Капічон