ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 січня 2020 року           справа №805/5184/18-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді Сухарька М.Г., суддів Гаврищук Т.Г., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року в справі № 805/5184/18-а (головуючий І інстанції Череповський Є.В., повний текст судового рішення складено та підписано 15 жовтня 2019 року в м. Слов`янськ) за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності щодо припинення виплати пенсії протиправною, зобов`язання поновити виплату пенсії з 01 вересня 2016 року, зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів,-

                                                 ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулась до суду із заявою, в якій просила застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 805/5184/18-а за позовом заявника до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, пенсійний орган) про визнання бездіяльності щодо припинення виплати пенсії з 01.09.2016 протиправною, зобов`язання поновити нарахування та виплатити заборгованість з пенсії з 01 вересня 2016 року, з урахуванням компенсації частини втраченого доходу у зв`язку з порушенням строків виплати шляхом зобов`язання відповідача подати у місячний строк звіт про його повне виконання.
На обґрунтування заяви зазначено наступне.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.07.2018, яке набрало законної сили 31.08.2018, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до пенсійного органу щодо неправомірної невиплати пенсії з 01.09.2016. В межах виконання вказаного судового рішення 14.01.2019 відкрито виконавче провадження № 5806078.
18 квітня 2019 року до пенсійного органу надіслано заяву із вимогою негайно виконати рішення суду в повному обсязі, а 03 травня 2019 відповідач листом № 11091/03 повідомив, що рішення суду територіальним управлінням виконано у межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля, а доплата за рішенням суду буде виплачена після надходження додаткового фінансування.
Отже, на думку заявника, пенсійний орган ухиляється від виконання рішення суду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, заявник подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що висновки суду першої інстанції є хибними, не відповідають ані національному, ані міжнародному законодавству, та перешкоджають ефективному відновленню порушеного права заявника.
Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.
Згідно з матеріалами справи рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області про визнання бездіяльності щодо припинення виплати пенсії протиправною, зобов`язання поновити виплату пенсії з 01 вересня 2016 року, зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів задоволено, визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 01 вересня 2016 року, зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії та виплатити заборгованість з 01 вересня 2016 року, з урахуванням компенсації частини втраченого доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.
03 вересня 2018 року виданий виконавчий лист у справі № 805/5184/18-а.
03 жовтня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача адвоката Павленка О.В. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 805/5184/18-а за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності щодо припинення виплати пенсії протиправною, зобов`язання поновити виплату пенсії з 01 вересня 2016 року, зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів. 
У задоволенні заяви відмовлено через те, що позивачем не надано суду доказів звернення до органів, безпосередньо на яких згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладено примусове виконання рішень. 
Вважаючи висновки суду першої інстанції хибними та такими, що суперечать чинному процесуальному законодавству, ОСОБА_1 оскаржила ухвалу від 15 жовтня 2019 року в апеляційному порядку.

Пунктом 5 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) закріплено принцип обов`язковості судових рішень.
За приписами ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Розділом IV КАС України визначені процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.
Зокрема, ч. 1 ст. 373 КАС України регламентовано, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини щодо виконання судових рішень, зокрема встановлює відповідальність за їх невиконання, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII). Обов`язковість виконання судових рішень також закріплена п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII.
Отже, чинним законодавством чітко визначено, що кожне судове рішення має бути виконано, а також встановлено порядок проведення виконавчих дій.
Матеріалами справи підтверджено, що заключна стадія відновлення порушеного права особи, виконання судового рішення, реалізована ОСОБА_1 шляхом звернення до відповідного виконавчого органу. На підставі звернення відкрито виконавче провадження, вчинено виконавчі дії та отримано від боржника відомості щодо виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Тобто, в межах спірних правовідносин ухвалення рішення про встановлення судового контролю є дублюванням дій, які вже вчинено органом виконавчої служби на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року.
При цьому, апелянтом не надано суду доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку дій державного виконавця, чи будь-якого іншого вираження ОСОБА_1 невдоволення діями (бездіяльністю) виконавця.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваній ухвалі висновок про недоведеність заявником доцільності встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статями 139, 114, 117, 291, 308, 310, 311, 315, 316, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року в справі № 805/5184/18-а - залишити без задоволення.
Ухвалу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року в справі № 805/5184/18-а - залишити без змін.
Повний текст судового рішення складено та підписано 15 січня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      М. Г. Сухарьок 

                                                                                          Т. Г. Гаврищук

                                                                                          І. В. Геращенко