УХВАЛА

26 лютого 2020 року 
м. Київ
Справа №  910/8091/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Губенко Н.М., Кролевець О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Юдицького К.О.;

за участю представників:
позивача - Ходака В.В.,
відповідача - 1 - Саннікова С.Г.,
                      - 2 - не з`явився, 
                      - 3 - не з`явився, 
третьої особи - не з`явився, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас", ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та 
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" про визнання позову 

при розгляді касаційної скарги ОСОБА_1           

на рішення Господарського суду міста Києва
(суддя - Сташків Р.Б. )
від 17.10.2018
та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Буравльов С.І., судді - Андрієнко В.В., Сулім В.В.)
від 03.12.2019,

у справі за позовом  ОСОБА_1 ,
до 1) ОСОБА_3 , 2) ОСОБА_4 , 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас", 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Компанії LAPISTO LIMITEDпро визнання недійсним рішення загальних зборів учасників та визнання недійсними і скасування змін до установчих документів,

В С Т А Н О В И В 

ухвалою Верховного Суду 04.02.2020 поновлено касаційне провадження у справі № 910/8091/17 Господарського суду міста Києва та призначено до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 у справі №910/8091/17 на 19 лютого 2020 року у відкритому судовому засіданні.
19.02.2020 ТОВ  "Фірма Томас" подало до Верховного Суду клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у зв`язку з тим, що справа № 910/8091/17 містить виключну правову проблему.

На думку відповідача-3, у цій справі виключною правовою проблемою є визначення моменту переходу права власності на корпоративні права та застосування ст. 334 ЦК України. 

В судовому засіданні 26.02.2020 представник ОСОБА_1 також заявив клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки справа № 910/8091/17 містить виключну правову проблему. Обґрунтовування вказаного клопотання є аналогічними доводам, викладеним у клопотанні ТОВ  "Фірма Томас". Виключною правовою проблемою позивач також вважає момент переходу права власності на корпоративні права та застосування ст. 334 ЦК України. 

Підстава для передачі касаційним судом справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, визначена частиною п`ятої статті 302 ГПК України, передбачає наявність виключної правової проблеми, яку містить ця справа, і вирішення такої проблеми необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. 

Лише за наявності таких умов справа може бути передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

За змістом наведеної норми права, для передачі справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду необхідна наявність виключної правової проблеми з врахуванням кількісного та якісного показників. 

Тобто, правова проблема наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності; існують обставини, з яких вбачається, що відсутня стала судова практика у відповідних питаннях, поставлені правові питання не визначені на нормативному рівні, відсутні процесуальні механізми вирішення такого питання тощо; як вирішення цієї проблеми вплине на забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики. 

З точки зору якісного критерію про виключність правової проблеми можуть свідчити наступні обставини: з касаційної скарги вбачається, що судами були допущені істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; судами була допущена явна й груба помилка у застосуванні норм процесуального права, в тому числі свавільне розпорядження повноваженнями, й перегляд справи Великою Палатою Верховного Суду потрібен з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності; норми матеріального чи процесуального права були застосовані судами першої чи апеляційної інстанцій таким чином, що постає питання щодо дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між приватними та публічними інтересами; наявні колізії в нормах матеріального права, що викликає необхідність у застосуванні аналогії закону чи права, або постає питання щодо дотримання принципу верховенства права.

При цьому справа буде мати принципове значення, якщо йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і зустрічається у невизначеній кількості справ у разі, якщо надана на нього відповідь піддається сумніву або якщо існують різні відмінні позиції і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією, а також необхідне тлумачення щодо застосування нових законів. Разом з тим не є виключною правовою проблемою правове питання, відповідь на яке є настільки ясною і чіткою, що вона може бути знайдена без будь-яких проблем.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, відповідно до положень частини 5 статті 302 Господарського процесуального кодексу України, суд, керуючись внутрішнім переконанням, у кожному конкретному випадку, з урахуванням порушеного питання оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо існування проблеми у застосуванні відповідної норми права, а також оцінює, чи необхідна така передача для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права. При цьому наявність виключної правової проблеми надає касаційному суду право та, відповідно, не покладає на нього обов`язку передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 

Колегія суддів не вбачає, що правова оцінка моменту переходу права власності на корпоративні права з врахування положень ст. 334 ЦК України вплине на забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. 

Доводи, наведені позивачем та відповідачем-3 у згаданих клопотаннях, не містять належного обґрунтування існування правової проблеми у цій справі саме у правозастосуванні відповідних норм права, не обґрунтована відсутність сталої судової практики у відповідних питаннях та наявність виключної правової проблеми з врахуванням кількісного та якісного показників, не доведено існування різних позиції у застосуванні ст. 334 ЦК України. 

Оскільки заявниками клопотань не доведено існування виключної правової проблеми, у зв`язку з якою необхідно передати справу до Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів відмовляє у їх задоволенні.

В судовому засіданні 19.02.2020 Верховного Суду представник ТОВ  "Фірма Томас" заявив про визнання позову у справі № 910/8091/17 . 

Заслухавши доводи присутніх представників учасників справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

В силу положень пункту 1 частини другої статті 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу. 

Відповідно до статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у справі є визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Фірма Томас" від 29.04.2013, яке оформлено протоколом загальних зборів учасників товариства № 5 від 29.04.2013 та скасування змін до установчих документів ТОВ "Фірма Томас", внесених на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства № 5 від 29.04.2013.

Відповідачами у справі є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ТОВ "Фірма Томас", третьою особою залучено Компанію LAPISTO LIMITED. 

Визнання відповідачем-3 позову ОСОБА_1 , у разі його прийняття судом, тягне за собою ухвалення рішення про задоволення позову та визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Фірма Томас" від 29.04.2013 і скасування зміни до установчих документів товариства. 

Відповідно, визнання ТОВ "Фірма Томас" позову у справі порушує права та інтереси ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Компанії LAPISTO LIMITED, які набули корпоративних прав у ТОВ "Фірма Томас", зокрема, внаслідок прийняття оспорюваних у справі рішень загальних зборів учасників. При цьому вказані особи заперечували проти позову.

Оскільки подана відповідачем-3 заява про визнання позову порушує права інших осіб Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття заяви про визнання позову у справі № 910/8091/17.

Керуючись статтями 46, 191, 234, 235, ч. 5 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

відмовити у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" та ОСОБА_1 про передачу справи № 910/8091/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відмовити у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" про визнання позову у справі № 910/8091/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
ловуючий                                                                                                     Л. Стратієнко

Судді                                                                                                             Н. Губенко

                                                                                                                             О. Кролевець