ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.001380 пров. № 857/13032/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді –                                     Макарика В.Я.

суддів –                                                          Бруновської Н.В., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання – Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Брильовський Р.М., м. Львів) у справі № 1.380.2019.001380 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

                                                           В С Т А Н О В И В:          

26 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 20 квітня 2018 року №669 “Про затвердження детального плану території північно-східної частини м. Новояворівська (біля в`їзного знаку міста)”.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області (81053, Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Шевченка, 2) про визнання протиправним та скасування рішення – відмовлено.
Не погодившись з  рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.
Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України  за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що 13.03.2018 року проект рішення Новояворівської міської ради “Про затвердження детального плану території північно-східної частини м. Новояворівська (біля в`їзного знаку міста)” був опублікований на офіційному сайті Новояворівської міської ради.
15.03.2018року у часописі “Яворівщина” №21-22(2718-2719) опубліковано повідомлення про початок розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації – “Детальний план території у північно-східній частині м. Новояворівська (біля в`їзного знаку міста) щодо визначення планувальної організації і функціонального призначення та впорядкування цієї території для містобудівних потреб з метою будівництва багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення, будівництва та обслуговування готельно-розважального комплексу, будівництва та обслуговування будівель торгівлі м. Новояворівська Яворівського району Львівської області”.
21.03.2018 року проект рішення з відповідними матеріалами, а саме з проектом містобудівної документації (Детальний план території у північно-східній частині м. Новояворівська Яворівського району, Львівської області (біля в`їзного знаку міста)) було розглянуто на засіданні комісії з питань використання земель, благоустрою території та захисту навколишнього середовища. За результатами розгляду комісією рекомендовано Новояворівській міській раді прийняти рішення про “Про затвердження детального плану території північно-східної частини м. Новояворівська (біля в`їзного знаку міста)”.
За результатами розгляду комісією рекомендовано Новояворівській міській раді прийняти рішення “Про затвердження детального плану території північно-східної частини м.Новояворівська (біля в`їзного знаку міста)”.
20.04.2018 року Новояворівською міською радою прийнято рішення №669 “Про затвердження детального плану території північно-східної частини м. Новояворівська (біля в`їзного знаку міста)”.
Рішення Новояворівської міської ради №669 від 20.04.2018 “Про затвердження детального плану території північно-східної частини м. Новояворівська (біля в`їзного знаку міста)” опубліковано на офіційному сайті ради 23.04.2018.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач оскаржив його до суду.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваній вимозі та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI “Про регулювання містобудівної діяльності” (далі – Закон № 3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Як визначено пунктами 2, 3 частини першої статті 1 цього Закону (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), генеральний план населеного пункту – містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території - містобудівна  документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.
Статтею 8 Закону № 3038-VI передбачено, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Згідно із частиною 1 статті 17 Закону № 3038-VI, пункту 4.1 розділу 4 ДБН Б.1.1-15:2012 “Склад та зміст Генерального плану населеного пункту” генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови та іншого використання території населеного пункту.
При цьому частиною 1 статті 19 Закону № 3038-VI визначено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.
Як передбачено частиною 4 статті 19 Закону № 3038-VI, детальний план території визначає: 
1) принципи планувально-просторової організації забудови; 
2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 
3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 
4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 
5) потребу в підприємствах і закладах  обслуговування населення, місце їх розташування; 
6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 
7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 
8) систему інженерних мереж; 
9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 
10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 
11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).
Частинами 8 статті 19 Закону № 3038-VI встановлено, що детальний план території у межах населеного  пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської  ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в  установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською,  селищною, міською радою. 
Внесення змін до детального плану території допускається за  умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території (частина 10 статті 19 Закону № 3038-VI).
Відповідно приписів пункту 4.3 розділу IV Порядку розроблення містобудівної документації затвердженого наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 листопада 2011 року № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року за № 1468/20206 (далі – Порядок № 290) замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є: при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території,  яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної,  міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. 
Виходячи із наведених правових норм, на думку апеляційного суду, слід погодитись із  судом першої інстанції у тому, що у відповідача наявні повноваження на затвердження детального плану території у межах міста Новояворівська та змін до нього (коригування).
Відповідно до частин 1, 2 статті 21 Закону № 3038-VI громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється. 
Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 555 (далі – Порядок № 555). 
Згідно із пунктом 2 цього Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації.   
Відповідно до частини 3 статті 21 Закону № 3038-VI сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов`язані забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення); 4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.
Такі ж вимоги містяться також і у пункті 3 Порядку № 555.
Пунктом 4 Порядку № 555 визначено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад оприлюднюють у двотижневий строк прийняті органами місцевого самоврядування рішення щодо розроблення проектів містобудівної документації шляхом опублікування таких рішень у засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.
Судом встановлено, що розроблений проект ДПТ виносився на громадське обговорення, про що замовником розміщено  15.03.2018 у часописі “Яворівщина” №21-22(2718-2719) повідомлення про початок розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації – “Детальний план території у північно-східній частині м. Новояворівська (біля в`їзного знаку міста) щодо визначення планувальної організації і функціонального призначення та впорядкування цієї території для містобудівних потреб з метою будівництва багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення, будівництва та обслуговування готельно-розважального комплексу, будівництва та обслуговування будівель торгівлі м. Новояворівська Яворівського району Львівської області”. 
Зокрема, у спосіб та протягом строку, що визначені у вказаному оголошенні, Новояворівською міською радою  приймалися пропозиції громадськості для їх розгляду та врахування у проекті ДПТ, що підтверджується наявним у матеріалах справи  протоколом громадських слухань щодо розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації – “Детальний план території у північно – східній частині м. Новояворівська (біля в`їзного знаку міста)”.
Позивачем не надано доказів звернення із зауваженнями та/або пропозиціями щодо проекту ДПТ, представленого для обговорення чи доказів того, що зауваження та/або пропозиції громадськості щодо проекту ДПТ не розглянуті та/або не враховані.
Судом першої інстанції встановлено, що до Новояворівської міської ради не надходили пропозиції до детального плану території від позивача у визначені строки, що також свідчить про відсутність факту порушення прав та інтересів позивача.
Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого  висновку про безпідставність твердження позивача щодо неоприлюднення рішення Виконкому про розроблення проекту детального плану території північно-східної частини м. Новояворівська (біля в`їзного занку міста) та інформації про громадські слухання із цього питання.

Приписами частинам 5 та 6 статті 21 Закону № 3038-VI передбачено, що оприлюднення  проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування. Пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань. Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються.

Згідно із частиною 7 статті 21 Закону № 3038-VI та пунктом 7 Порядку № 555 пропозиції до проектів містобудівної документації мають право подавати: 
1) повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 
2) юридичні особи, об`єкти нерухомого майна яких розташовані на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 
3) власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розроблено проект містобудівної документації, та на суміжних з нею територіях; 
4) представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію; 
5) народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

Порядок подачі та розгляду пропозицій передбачено пунктами 9 - 11 Порядку № 555 та  частиною 5 статті 21 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та правомірність відмови у їх задоволенні оскаржуваним рішенням суду першої інстанції. 

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-
          
                                                    П О С Т А Н О В И В:             

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.001380 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. Я. Макарик 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 06 лютого 2020 року.