Ухвала                                                             
 
29 січня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 297/44/15-ц
провадження № 61-21796вно19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого -	Ступак О. В.,	 	
суддів:	Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О.,	Олійник А. С.,  Усика Г. І.,	
 
учасники справи: 
позивач - Берегівський міжрайонний прокурор,
відповідачі: Берегівська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Опал-04М»,
 
розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Опал-04М» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі за позовом Берегівського міжрайонного прокурора до Берегівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Опал-04М» про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, скасування їх державної реєстрації та визнання недійсним договору купівлі-продажу, 
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Короткий зміст позовної заяви та позиція учасників справи
 
У січні 2015 року Берегівський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом до Берегівської міської ради, Головного управління Держкомзему у місті Берегове і Берегівському районі, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Опал-04 М» (далі - ТОВ «Опал-04М») про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, скасування їх державної реєстрації та визнання недійсним договору купівлі-продажу.
 
У вересні 2015 року прокурор в порядку статті 31 Цивільного процесуального   кодексу України 2004 року (далі - ЦПК України 2004 року) змінив предмет позову та уточнив свої вимоги. Просив визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані ОСОБА_3 за кадастровим номером 2110200000:01:016:0063, ОСОБА_4 за кадастровим номером 2110200000:01:016:0061, ОСОБА_2 за кадастровим номером 2110200000:01:016:0062, та оформлений на підставі цих державних актів - державний акт, виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 2110200000:01:016:0064, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та витребувати вказану земельну ділянку площею 0,9226 га за кадастровим номером 2110200000:01:016:0064  у ТОВ «Опал-04М».
 
Позивач посилався на те, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 42013070060000015 встановлено, що службові особи Берегівського міського відділу земельних ресурсів, умисно, в інтересах громадян ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , всупереч вимогам статей 116, 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), достовірно знаючи про те, що рішення про надання їм дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність Берегівською міською радою не приймалося, сприяли вказаним громадянам у безкоштовному отриманні ними у власність земельних ділянок площею 0,0954 га, 0,977 га, 0,0995 га по АДРЕСА_1 , та видали цим особам державні акти на право власності на вказані земельні ділянки від 27 жовтня 2007 року серії ЯД № 536886, серії ЯД № 536887, серії ЯД № 536905. В результаті чого у власність громадян: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 із земель запасу Берегівської міської ради протиправно перейшли вищевказані земельні ділянки і тим самим державним інтересам заподіяно збитки в розмірі вартості протиправно відчуженої землі.
 
Також встановлено, що земельні ділянки, які незаконно, без рішення сесії Берегівської міської ради, отримані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 площею 0,0954 га, 0,977 га, 0,0995 га по АДРЕСА_1 , відчужені ними на користь ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_1 оформив на себе право власності на всі три земельні ділянки загальною площею 0,2926 га згідно з  державним актом про право власності на земельні ділянки серії ЯД № 538579, що виданий Берегівською міською радою 17 листопада 2007 року.
 
В подальшому, 05 грудня 2007 року ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-  продажу відчужив зазначену земельну ділянку з кадастровим номером 2110200000:01:016:0064 на користь ТОВ «Опал-04м», яке належним чином право власності на землю не зареєструвало.
 
З листа управління Держземагенства у Берегівському районі вбачається, що                   згідно з даними державного земельного кадастру земельні ділянки з           кадастровими номерами № 2110200000:01:016:0061, № 2110200000:01:016:0063, № 2110200000:01:016:0062 обліковуються за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , відомості про об`єднання та поділ земельних ділянок в управлінні відсутні.
 
Оскільки встановлено, що в порушення частини першої статті 116 ЗК України рішення Берегівською міською радою про надання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у власність земельних ділянок і видачу їм державних актів не приймалося, тому згідно з уточненими позовними вимогами, прокурор просив визнати видані вищевказаним особам, а також на підставі них - виданий ОСОБА_1 , державні акти недійсними, а також витребувати земельну ділянку у ТОВ «Опал-04М».
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Справа розглядалася судами неодноразово.
 
Останнім рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від  22  листопада 2017 року уточнений позов прокурора задоволено. Визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на                   ім`я: ОСОБА_3 - за кадастровим номером 2110200000:01:016: 0063 по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 - за кадастровим номером 2110200000:01:016: 0061 по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 - за кадастровим номером 2110200000:01:016: 0062 по АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 - за кадастровим номером 2110200000:01:016:0064 по АДРЕСА_1 , який оформлений на підставі державних актів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; витребувано земельну ділянку площею 0,2926 га з кадастровим номером 2110200000:01:016:0064 по АДРЕСА_1 області від ТОВ «Опал-04М». Вирішено питання судових витрат.
 
Задовольняючи позов прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 набули право власності на спірні земельні ділянки із порушенням порядку безоплатної приватизації земельних ділянок,  передбаченого статтями 116, 118, 125, 126 ЗК України, на підставі неіснуючого рішення органу місцевого самоврядування, у зв`язку з чим вважав позов прокурора обґрунтованим. При цьому суд першої інстанції зазначив, що позовну давність прокурором не пропущено, оскільки про наявність вказаних порушень прокурору стало відомо лише 27 жовтня 2013 року при отриманні акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства.
 
Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 30 липня 2018 року апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області та ТОВ «Опал-04М» залишено без задоволення. Рішення Берегівського районного суду від 22 листопада 2017 року залишено без змін.
 
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову прокурора і ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи
 
У серпні 2018 року ТОВ «Опал-04М» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Берегівсього районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 30 липня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати вказані судові рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог прокурора.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій, всупереч вимогам статті 417 ЦПК України 2004 року знехтували вказівками Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у даній цивільній справі, які було викладено в ухвалі від 15 лютого 2017 року, та не встановили чи мала прокуратура об`єктивну можливість дізнатися про порушення відповідачами земельного законодавства до проведення нею перевірки. 
 
Суди не взяли до уваги той факт, що державні акти на земельні ділянки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , законність яких оспорювалась прокурором, 27 жовтня 2007 року були зареєстровані у відповідній книзі та скріплені гербовими печатками Берегівської міської ради, тому право прокурора на звернення до суду із відповідним позовом виникло з часу переходу до відповідачів права власності на це майно. 
 
Судами не надано належної оцінки доказу наявності волі власника про вибуття земельних ділянок з його власності і того, що позивач міг дізнатись про порушення прав громади м. Берегове раніше, а саме - з факту прийняття та затвердження генерального плану забудови м. Берегове рішенням 15 сесії V скликання Берегівської міської ради від 12 жовтня 2007 року № 405, яке приймалось через вісім днів після прийняття спірного рішення 15 сесії V скликання Берегівської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 404.  
 
Суди не врахували, що прокурор у своєму позові не навів достатнього обґрунтування тому, що завадило територіальній громаді м. Берегова (в особі уповноважених на це місцевих органів) самостійно представляти свої інтереси в суді.   
 
Відсутність вироку по кримінальному провадженню № 42013070060000015 від 04 жовтня 2013 року та винних осіб, які притягнуті до кримінальної відповідальності, свідчить про недоведеність порушень в ході приватизації спірних земельних ділянок.
 
У червні 2019 року ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області  подало відзив на касаційну скаргу ТОВ «Опал-04М», у якому підтримало доводи касаційної скарги, стверджувало що наявні підстави для скасування рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2017 року та постанови Апеляційного суду Закарпатської області від 30 липня 2018 року. 
 
Також у червні 2019 року заступник керівника Брегівської міської прокуратури подав відзив на касаційну скаргу ТОВ «Опал-04м», в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів ТОВ «Опал-04М», просив відмовити в задоволенні касаційної скарги.
 
Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції  
 
Постановою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року касаційну скаргу ТОВ «Опал-04М» задоволено частково. Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області  від 22 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 30 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Берегівського міжрайонного прокурора задоволено частково. Витребувано у власність територіальної громади міста Берегово із незаконного володіння ТОВ «Опал-04М» земельну ділянку площею 0,2926 га з кадастровим номером 2110200000:01:016:0064, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні решти позовних вимог Берегівського міжрайонного прокурора відмовлено. Стягнуто з Берегівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Опал - 04 М» на користь держави частину судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції по 373,50 грн з кожного. Компенсовано ТОВ «Опал - 04 М» частину судових витрат за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 852,60 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.  
 
Скасовуючи рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд касаційної інстанції виходив із того, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - громади м. Берегове поза її волею, а ТОВ «Опал-04М» є добросовісним набувачем, що набуло спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу.
 
Визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки розмірами 0,0954 га,  0,0977 га 0,0995 га відповідно, для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не є необхідним для вирішення питання про належність громаді м. Береговоправа власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого незаконного володіння.
 
Повернення у власність громади м. Берегове незаконно відчужених земельних ділянок переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів громади, тому така вимога прокурора про витребування земельної ділянки у ТОВ «Опал-04М» не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право мирного володіння майном.
У цій справі прокурор дізнався про порушення права держави на спірні земельні ділянки в жовтні 2013 року унаслідок проведеної позапланової перевірки дотримання Берегівською міською радою вимог земельного законодавства, що не спростовано, а позов пред`явлений ним у січні 2015 року, тобто в межах позовної давності.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, клопотань та позиція інших учасників справи
 
У грудні 2019 року ТОВ «Опал-04М» із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із заявою про перегляд постанови Верховного Суду від 04 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами з підстав наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 03 жовтня 2017 року (далі - ЦПК України)).
 
Заява мотивована тим, що 02 грудня 2019 року, після винесення Верховним Судом постанови від 04 вересня 2019 року, ТОВ «Опал-04М» отримало від ОСОБА_1 нотаріально завірені копії витягів з рішення п`ятнадцятої сесії V скликання Берегівської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 404 про передачу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 земельних ділянок та копій технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . 
 
З наданих ОСОБА_1 документів заявнику стали відомі наступні обставини:
 
Суб`єктом господарювання приватним підприємцем ОСОБА_5 розроблялась технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадянки ОСОБА_4 та громадянина ОСОБА_2 , яка включала в себе, зокрема: підготовку витягів з рішення п`ятнадцятої сесії V скликання Берегівської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 404 про передачу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 земельних ділянок; отримання висновків Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Берегівської міської ради про погодження передачі земельних ділянок; отримання висновків Відділу земельних ресурсів у м. Берегове про погодження передачі земельних ділянок.
 
17 жовтня 2007 року Відділ земельних ресурсів у м. Берегове надав свої висновки: №  327,  328, 437, 439 про погодження передачі у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_4 земельних ділянок, на підставі рішення п`ятнадцятої сесії V скликання Берегівської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 404.
19 жовтня 2007 року технічна документація була надана Закарпатській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» для видачі державних актів на право власності на земельні ділянки і реєстрацію державних актів.
 
27 жовтня 2007 року Закарпатська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» здійснила видачу і реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_4 і ОСОБА_2 .
 
Оригінали цих документів зберігаються у її виконавця - приватного підприємця   ОСОБА_5 та Відділі земельних ресурсів у м. Берегове.
 
Заявник вказує на те, що ці обставини існували на час розгляду даної справи, були йому невідомі з не залежних від нього причин, не були встановлені судом, тому є нововиявленими.
 
Також заявник переконує, що витяги з рішення п`ятнадцятої сесії V скликання Берегівської міської ради від  03 жовтня 2007 року № 404 про передачу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 земельних ділянок; технічна документація із землеустрою, погоджена Відділом земельних ресурсів у м. Берегове, висновок Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Берегівської міської ради та висновок Відділу земельних ресурсів у м. Берегове про погодження передачі земельних ділянок, відсутні в матеріалах справи і суд їх не досліджував. Ці докази мають вирішальне значення тому що свідчать про обізнаність Берегівської міської ради з усіма обставинами передачі земельних ділянок ще до 27 жовтня 2007  року та про початок перебігу позовної давності саме з 27 жовтня 2007 року.
 
ТОВ «Опал-04М», на час розгляду справи, не було і не могло бути відомо про наявність нововиявлених обставин тому, що воно не було суб`єктом правовідносин щодо передачі земельних ділянок із власності територіальної громади м. Берегове у власність громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . Права і обов`язки ТОВ «Опал-04М» щодо земельної ділянки виникли з нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05 грудня 2007 року, укладеного з громадянином ОСОБА_1 .
 
З урахуванням наведеного, ТОВ «Опал-04М» просить задовольнити його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, змінити постанову Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 297/44/15-ц в частині задоволення позовної вимоги Берегівського міжрайонного прокурора про витребування у власність територіальної громади міста Берегове із незаконного володіння ТОВ «Опал-04М» земельну ділянку площею 0,2926 га з кадастровим номером 2110200000:01:016:0064, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відмовивши у задоволенні цієї вимоги у зв`язку із спливом строку позовної давності. В іншій частині постанову Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 297/44/15- ц залишити без змін.
 
У січні 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання ТОВ «Опал-04М» про закриття провадження у справі.
 
Клопотання обґрунтоване тим, що серед вимог уточненого у процесі розгляду справи позову Берегівського міжрайонного прокурора лише одна вимога, а саме про витребування земельної ділянки, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову. 
 
Визнання недійсними державних актів не є ефективним способом захисту права власника і не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого незаконного володіння. 
 
Позивачем за віндикаційним позовом може бути власник майна (фізичні, юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів), який на момент подання позову не володіє цим майном. 
 
Уповноваженим органом територіальної громади міста Берегове є Берегівська міська рада, яка згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
 
Берегівська міська рада, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є юридичною особою.
 
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу позивача лише у разі відсутності органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду (абзац 2 частини другої статті 45 ЦПК України 2004 року).
 
Отже, належним позивачем у даній справі є юридична особа - Берегівська міська рада, яка згідно зі статтею 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції.
 
ТОВ «Опал - 04М», відповідач у даній справі, також є юридичною особою, суб`єктом господарської діяльності.
 
Таким чином, справа № 297/44/15-ц за своїм суб`єктним складом підвідомча судам господарської юрисдикції та не підлягає розгляду судами загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.
 
Станом на час розгляду справи, відзивів від інших учасників справи на заяву ТОВ «Опал-04М» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до Верховного Суду не надходило.
 
Рух справи у Верховному Суді
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2019 року відкрито провадження за заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та витребувано матеріали справи № 297/44/15-ціз Берегівського районного суду Закарпатської області.
 
У січні 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи № 297/44/15-ц.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2020 року справу № 297/44/15-ц призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Позиція Верховного Суду щодо заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви ТОВ «Опал-04М», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити з таких підстав.
 
Під час розгляду справи по суті судами встановлено, що 27 жовтня 2007 року відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на підставі рішення 15 сесії V скликання Берегівської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 404 були видані державні акти на право власності на земельну ділянку розміром 0,0954 га, 0,0977 га 0,0995 га відповідно, для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
 
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 27 жовтня 2007 року відчужили спірні земельні ділянки громадянину ОСОБА_1 , який переоформив на себе право власності на всі три вищезгадані земельні ділянки та отримав державний акт серії ЯД № 538579 на земельну ділянку загальною площею 0,2926 га, виданий 17 листопада 2007 року Берегівською міською радою Закарпатської області.
 
На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05 грудня 2007 року ОСОБА_1 відчужив зазначену земельну ділянку на користь ТОВ «Опал-04М».
 
Також судами встановлено, що за фактом незаконної передачі Берегівською міською радою спірних земельних ділянок у власність відповідачів 04 жовтня 2013 року слідчим відділенням Берегівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області досудового слідства внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальні провадження за фактом службового зловживання службовим становищем особами Берегівської міської ради за частиною другою статті 364 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
 
Досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження встановлено, що службові особи Берегівського міського відділу земельних ресурсів, діючи умисно, в інтересах громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , у порушення правил статей 116, 118 ЗК України, достовірно знаючи про те, що рішення про надання їм дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність Берегівською міською радою не приймалося, сприяли громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , у безкоштовному отриманні ними у власність земельних ділянок площею 0,0954 га, 0,0977 га, 0,0995 га відповідно по АДРЕСА_1 та видали їм державні акти на право власності на вказані земельні ділянки від 27 жовтня 2007 року.
 
Крім цього, згідно з листом-відповіддю міського голови Берегівської міської ради Закарпатської області від 13 вересня 2013 року, який міститься в матеріалах кримінальної справи, рішення про надання дозволу на виготовлення та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ТОВ «Опал-04М» Берегівською міською радою не приймалося.
 
Скасовуючи рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд касаційної інстанції виходив із того, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - громади м. Берегове поза її волею, а ТОВ «Опал-04М» є добросовісним набувачем, що набуло спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу. Визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки розмірами 0,0954 га,  0,0977 га 0,0995 га відповідно, для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не є необхідним для вирішення питання про належність громаді м. Берегово права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого незаконного володіння. Повернення у власність громади м. Берегове незаконно відчужених земельних ділянок переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів громади, тому така вимога прокурора про витребування земельної ділянки у ТОВ «Опал-04М» не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право мирного володіння майном. 
 
Також суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що у цій справі прокурор дізнався про порушення права держави на спірні земельні ділянки в жовтні 2013 року унаслідок проведеної позапланової перевірки дотримання Берегівською міською радою вимог земельного законодавства, що не спростовано, а позов пред`явлений ним у січні 2015 року, тобто в межах позовної давності.
 
Нормативно-правове обґрунтування 
 
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
 
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:               1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
 
За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
 
Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.
 
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
 
Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.
 
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
 
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
 
Таким чином, обставина, на яку посилається ТОВ «Опал-04М», як на нововиявлену, зокрема, отримання ним від ОСОБА_1 нотаріально завірених копій витягів з рішення п`ятнадцятої сесії V скликання Берегівської міської ради від 03 жовтня           2007 року № 404 про передачу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 земельних ділянок та копій технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , не є нововиявленою обставиною у розумінні 423 ЦПК України, а є новими доказами у справі, які не могли вплинути на висновки суду касаційної інстанції при винесенні постанови.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Заявник не навів достатньо обґрунтованих логічних пояснень того, що перешкоджало йому отримати вказані докази у процесі розгляду справи з січня 2015 року по момент винесення постанови Верховного Суду - 04 вересня 2019 року.
 
Посилання заявника на те, що отримані ним докази мають вирішальне значення для вирішення цієї справи та свідчать про обізнаність Берегівської міської ради з усіма обставинами передачі земельних ділянок ще до 27 жовтня 2007  року та про початок перебігу позовної давності саме з 27 жовтня 2007 року, є безпідставними з огляду на таке. 
 
Як вже було відзначено у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).
 
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
 
Якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду України  від 12 квітня 2017 року у справі № 6-1852цс16 і Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц та від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц).
 
У постанові від 20 червня 2018 року у справі № 697/2751/14-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав, суду слід встановити, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення інтересів держави.
 
Вказаний висновок Велика Палата Верховного Суду конкретизувала: позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.
 
У цій справі до суду з позовом звернуся прокурор в інтересах держави, оскільки Берегівська міська рада, як орган, який зобов`язаний захищати права та інтереси громади м. Берегове, не виконувала належним чином своїх функцій. 
 
Прокурор дізнався про порушення права держави на спірні земельні ділянки в жовтні 2013 року унаслідок проведеної позапланової перевірки дотримання Берегівською міською радою вимог земельного законодавства, що не спростовано жодними доказами, позов пред`явлений ним у січні 2015 року, тобто в межах позовної давності.
 
У своєму рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначав, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
 
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18 листопада 2004 року справі «Pravednaya v. Russia», пункти 27, 28).
 
Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.
 
З огляду на викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що заява ТОВ «Опал-04М» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить доводів, що свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 423 ЦПК України для її задоволення та скасування судового рішення, що переглядається, а тому у задоволенні цієї заяви необхідно відмовити.
 
Щодо клопотання про закриття провадження у справі
 
Відповідно до пункту 3 частини статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
 
Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Опал-04М» про перегляд постанови Верховного Суду від 04 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами, то підстав для вирішення його клопотання про закриття провадження у справі немає. 
 
Керуючись статтею 423, 429 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Опал-04М» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі за позовом Берегівського міжрайонного прокурора до Берегівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Опал-04М» про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, скасування їх державної реєстрації та визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовити. 
 
Постанову Верховного Суду від 04 вересня 2019 року залишити в силі.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	О. В. Ступак      	
Судді:	І. Ю. Гулейков      	
 	А. С. Олійник      	
 	С. О. Погрібний    	
 	 	
 	Г. І. Усик