22-ц/804/543/20 
                                                                                242/2539/16-ц 
                                               
Єдиний унікальний номер 242/2539/16-ц
Номер провадження  22-ц/804/543/20

ПОСТАНОВА
І м е н е м    У к р а ї  н и

19лютого 2020 року Донецький апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                головуючої Биліни Т.І.,
                                суддів  Баркова В.М., Принцевської В.П..
                                за участю секретаря Сікора М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22 лютого 2017 рокуу складі суду Пирогова Л.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Південкомбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмет-трейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти»» про визнання недійсним договору поруки, -

в с т а н о в и в :

26 травня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТКБ «Південкомбанк», ТОВ «Трансмет-трейд», ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти»» про визнання недійсним договору поруки.
Позовна заява мотивована тим, що при ознайомлені із заявою ТОВ «Трансмет-Трейд», ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду від 02 квітня 2014 року у справі № 8/161 за позовом ТОВ «Трансмет-Трейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометпостач» (далі - ТОВ «Дніпрометпостач»), ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (цивільна справа № 185/4285/15-ц), йому стало відомо, що 14 березня 2011 року між ним та ПАТ КБ «Південкомбанк» укладено договір поруки № П120П-13Ю/1 на забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Дніпрометпостач» за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії від 14 березня 2011 року № 120К-13Ю (далі - кредитний договір), укладеного між позичальником та ПАТ КБ «Південкомбанк».У пункті 5.7. договору поруки міститься третейське застереження, відповідно до якого усі спори та суперечки, які виникають із правовідносин, встановлених цим договором, у тому числі щодо його недійсності, укладення, виконання, зміни та припинення, тлумачення його умов, стягнення заборгованості, а також збитків сторін, спричинених невиконанням чи неналежним виконанням договору тощо, підлягають розгляду постійно діючим третейським судом при Асоціації «Юристи Донбасу».Посилаючись на те, що договір поруки від 14 березня 2011 року № П120П-13Ю/1 він не підписував та, що зазначена справа не була підвідомча третейському суду відповідно до Закону України «Про третейські суди» станом на дату укладення кредитного договору та договору поруки, позивач просив: визнати недійсним договір поруки від 14 березня 2011 року № П120П-13Ю/1, укладений між ОСОБА_2 , ТОВ «Дніпрометпостач» та ПАТ КБ «Південкомбанк»; визнати недійсним пункт 5.7. договору поруки від 14 березня 2011 року № П120П-13Ю/1, укладений між ОСОБА_2 , ТОВ «Дніпрометпостач» та ПАТ КБ «Південкомбанк».

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 22 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не скористався правом на призначення судової почеркознавчої експертизи у справі, не надав інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що підпис у договорі поруки виконаний не ним, а тому відсутні підстави для визнання недійсним договору поруки від14 березня 2011 року № П120П-13Ю/1. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є лише фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, тоді як договір поруки укладається не для споживання продукції, виконання робіт чи послуг, а тому ОСОБА_2 , як поручитель, не є споживачем у розумінні пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», а отже відсутні правові підстави для визнання недійсним пункту 5.7 договору поруки щодо третейського застереження.
Не погодившись з вказаним рішенням позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнитипозов в  повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем на вимогу суду не надано оригіналу  договору поруки для огляду, що  свідчить про його відсутність. Позивач заявляв клопотання про проведення експертизи, проте відсутність оригіналу договору позбавила його можливості провести експертизу. Позивач не міг підписати спірний договір, так як на   момент його підписання, він знаходився  на лікуванні у  м.Саки, АРК. Оскільки  підписання договору поруки оспорюється стороною, то і третейське застереження в договорі поруки не може вважатися погодженим. Строк звернення до суду з вказаним позовом позивачем не пропущено, а надані відповідачем докази про протилежне, не стосуються договору поруки.
За результатами розгляду апеляційної скарги позивача,  28 вересня 2017 року Апеляційним судом Донецької областіпостановлено рішення, яким апеляційну скаргу задоволено. Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22 лютого 2017 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним договір поруки№ П120П-13Ю/1 від 14.03.2011 року, укладений між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ОСОБА_2 в забезпечення боржником зобов`язання за договором про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року, укладеного між ТОВ «Дніпрометпостач» та ПАТ «Південкомбанк».
Не погодившись з рішенням апеляційного суду від 28 вересня 2017 року, відповідачіТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти»»та ТОВ  «Трансмет-трейд» подали касаційні скарги, в яких просили скасувати ухвалене апеляційним судом рішення із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 29 жовтня 2018 року касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти»» закрито, у зв`язку із тим, що у попередньому судовому засіданні було виявлено, що касаційна скарга не підписана особою, яка її подавала.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року касаційну скаргу ТОВ  «Трансмет-трейд» задоволено частково. Рішення апеляційного суду Донецької області від 28 вересня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В судовому засіданніапеляційної інстанціїпроведеному в режимі відео конференції представник позивачаОСОБА_2 - ОСОБА_5 підтримала доводи апеляційної скарги, просилаїх задовольнити. 
Представникивідповідачів ТОВ  «Трансмет-трейд» - Чебаненко О.В. та ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти»» - Стрижова О. Р. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції -без змін.
Представник відповідача ПАТ «Південкомбанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений через веб-сайт судової влади(непідконтрольна територія).
Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд  вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржуване рішення в повній мірі невідповідає, обставини судом першої інстанції встановлено неповно, висновки зроблено без дотримання вимог законів, які регулюють спірні відносини.
Судом першої інстанції було встановлено, що 14 березня 2011 року між ПАТКБ «Південкомбанк» та ТОВ «Дніпрометпостач» укладений договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 120К-13Ю, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 8 000 000,00 грн., зі сплатою за користування кредитними коштами 23,5 процентів річних, щомісячної, щоденної та інших видів комісії, з кінцевим терміном повернення кредиту до 12 березня 2012 року.
З наданої суду копії договору поруки від 14 березня 2011 року № П120П-13Ю/1, вбачається, що зазначений правочин був укладений між ПАТ КБ «Південкомбанк», ТОВ «Дніпрометпостач» та позивачем на забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Дніпрометпостач» за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії від 14 березня 2011 року № 120К-13Ю, укладеного між позичальником та ПАТ КБ «Південкомбанк».
Пункт 5.7. договору містить третейське застереження про те, що усі спори та суперечки, які виникають з правовідносин, встановлених даним договором, у тому числі щодо його дійсності, укладення, виконання, зміни та припинення договору, тлумачення його умов, стягнення заборгованості, а також збитків сторін спричинених невиконанням чи неналежним виконанням договору тощо, підлягають розгляду постійно діючим третейським судом при Асоціації «Юристи Донбасу». Сторони ознайомлені з регламентом постійно діючого третейського суду при Асоціації «Юристи Донбасу». Сторони уповноважують Голову постійно діючого третейського суду при Асоціації «Юристи Донбасу» та надають свою згоду на призначення чи обрання ним зі списку третейських суддів на власний розсуд кількісного та персонального складу третейського суду, що визначається для розгляду конкретного спору. Місце проведення третейського розгляду: вулиця Артема, 159/20, місто Донецьк, 83048 . Місце проведення третейського розгляду уточнюється третейським судом з урахуваннями усіх обставин справи, зокрема, характеру справи, зручності обраного місця третейського розгляду для сторін та складу третейського суду. Строк у межах якого кредитор може звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності) встановлюється тривалістю у десять років.
Колегія суддів погоджується із встановленими судом першої інстанції обставинами справи.
Крім того з матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2013 року між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Трансмет-трейд» укладений договір відступлення права вимоги за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії від 14 березня 2011 року № 120К-13Ю та договорами, укладеними на його забезпечення, відповідно до пункту 1.5 якого ТОВ «Трансмет-трейд» отримало оригінали договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії від 14 березня 2011 року № 120К-13Ю, а також договору поруки від 14 березня 2011 року № П120П-13Ю/1.
20 березня 2015 року між ТОВ «Трансмет-Трейд» та ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» укладений договір відступлення права вимоги за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лініївід 14 березня 2011 року № 120К-13Ю та договорами, укладеними на його забезпечення. Того ж дня ТОВ «Трансмет-Трейд» складено гарантійний лист, яким засвідчено, що станом на 20 березня 2015 року оригінали кредитного договору та договорів на його забезпечення, зокрема договору порукивід 14 березня 2011 року № П120П-13Ю/1, територіально знаходяться у ТОВ «Трансмет-Трейд» у місті Донецьку, та у зв`язку із загальновідомими подіями, що відбуваються на території міста Донецька на момент підписання угоди про переуступку прав вимоги, не можуть бути передані з окупованої території ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти». Вказаним листом ТОВ «Трансмет-Трейд» гарантував, що після стабілізації ситуації та закінчення військових дій на території міста Донецька, всі вищезазначені оригінали документів будуть передані ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти», як повноправному кредитору та іпотекодержателю/заставодавцю за кредитним договором та договорами забезпечення. 
Відмовляючи в задоволенні позову з причини, що позивач не скористався правом на призначення судової почеркознавчої експертизи у справі, не надав інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що підпис у договорі поруки виконаний не ним, суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.
В судовому засіданні позивач та його представник заявляли клопотання про витребування оригіналу договору поруки від 14 березня 2011 року № П120П-13Ю/1. Ухвалами Селидівського міського суду Донецької області від 15 липня2016 року та від 24 січня 2017 року постановлено витребувати у ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» належним чином засвідчену копію та оригінал договору поруки від 14 березня 2011 року № П120П-13Ю/1, однак зазначені ухвали, відповідач не виконав, посилаючись на те, що оригінал договору поруки знаходиться на тимчасово окупованій території.
З огляду на вказане  висновки суду першої інстанції, що позивач не скористався правом на призначення судової почеркознавчої експертизи у справі, не надав інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що підпис у договорі поруки виконаний не ним, а тому відсутні підстави для визнання недійсним договору поруки від14 березня 2011 року № П120П-13Ю/1 є передчасними.
Вказаний висновок  ґрунтується на тому, що без наявності оригіналу досліджуваного доказу експертизу провести неможливо. 
Частиною першою статті 146 ЦПК України 2004 року визначено, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
З огляду на вказане колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з твердженням позивача, що підпис у договорі поруки від 14 березня 2011 року № П120П-13Ю/1 виконано не ним.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції від представника відповідачаТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти`Стрижової О.Р. надійшло поштовим відправленням клопотання  про долучення доказів, а самевисновку експерта  від  08.11.2018 року за №28/1.1/68 проведеного на підставі постанови  від 17.10.2018 року старшого слідчого у кримінальному провадженні, внесеному  до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2017 року за №4201704000000124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1  ст.366КК України.
Згідно висновку експерта підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Підпис осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» реєстру нотаріальних дій приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., в якому було зареєстровано під № 1499 на сторінці 200, договір  іпотеки  №1203_13Ю, укладений 14.03.2011 між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ОСОБА_2 - виконаноОСОБА_2 .
Відповідно положень ст.95. ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Оскільки оригіналу вказаного доказу суду апеляційної інстанції не надано, а його копію  представником відповідачане посвідчено, колегія суддів апеляційної інстанції ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, а тому такий доказ не береться судом до уваги.
Крім того наданий представником відповідача доказ виготовлений без дотримання положень ч.3 ст.102 ЦПК України, а саме виготовлений не на підставі ухвали суду про призначення експертизи,  а в рамках кримінального провадження, яке до теперішнього часу не завершено, по ньому не прийняте остаточне рішення, яке б надало підстави для звільнення від доказування вказаної обставини. 
Проте, доводи апеляційної скарги, що строк звернення до суду з вказаним позовом позивачем не пропущено, а надані відповідачем докази про протилежне, не стосуються договору поруки, колегія суддів апеляційної інстанції не вважає переконливими.
Позивач зазначив, що вперше він звернувся до суду з позовом 29.02.2016 року , що підтверджено чеком про направлення поштової кореспонденції. 
З метою підтвердження або спростування доводів апеляційної скарги та заперечень представника відповідача, в порядку передбаченому ч.3 ст.13, ч.7 ст.81 ЦПК України суд  витребував із Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областіцивільну справу за №0427/8424/12.
В судовому засіданні апеляційної інстанції були оглянуті матеріали вказаної цивільної справи за №0427/8424/12, з яких вбачається, що 18.10.2012 року ПАТ «КБ «Південкомбанк» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Дніпрометпостач»(відповідач-1), ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Ціна позову 11802029,27грн.
З позову вбачається, що в забезпечення виконання зобов`язань відповідача-1 за кредитним договором, 14 березня 2011 року були укладені договори поруки  між позивачем  та ОСОБА_3 , договір поруки №П120П-13Ю, та ОСОБА_2 договір поруки №П120П-13Ю/1, згідно з якими поручителі взяли на себе зобов`язання у разі порушення відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором нести солідарну відповідальність перед позивачем  в повному обсязі за виконання зобов`язань відповідача-1 по кредитному договору.(т.1 а.с.2-9 справа №0427/8424/12)
По справі відкрито провадження 18.10.2012 року, розгляд справи призначено  на 14:00 годину 11.12.2012 року в приміщенні  Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.(т.1 а.с.236 справа №0427/8424/12)
Про дату, час та місце розгляду справи учасники повідомлені рекомендованими поштовими відправленнями, підтвердженням чого є заява ОСОБА_2 від 26.03.2013 року про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою  з 26.03.2013 року на іншу дату.(т.1 а.с.245  справа №0427/8424/12)
21.02.2014 року від представника ТОВ «Трансмет-Трейд» до суду надійшла заява про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення солідарно з ТОВ «Дніпрометпостач», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.20112 в розмірі 11 802 029грн.(т.2 а.с.32  справа №0427/8424/12)
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2014 року клопотання ТОВ «Трансмет-Трейд» задоволено, позовну заяву ПАТ «КБ «Південкомбанк»  до ТОВ «Дніпрометпостач»(відповідач-1), ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2012 в розмірі 11 802 029грн. залишено без розгляду.(т.2 а.с.150  справа №0427/8424/12)
З вказаною ухвалою не погодилися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 27.03.2014 року вони звернулися до апеляційного суду Дніпропетровської області зі скаргою на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2014 року у справі №0427/8424/12.(т.2 а.с.163-165,  справа №0427/8424/12)
З тверджень позивача вбачається, що про існування договору поруки  №П120П-13Ю/1 від 14.03.2011 року, який нібито було укладено ним з ПАТ «КБ «Південкомбанк» йому стало відомо під час ознайомлення з матеріалами справи за заявою ТОВ «Трансмет-Трейд» та ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» про видачу виконавчого листа  на примусове виконання рішення  Постійнодіючого третейського  суду  при асоціації «Юристи Донбасу» від 02.04.2014 року по справі №8/161 за позовом ТОВ «Трансмет-Трейд» до  ТОВ «Дніпрометпостач», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2012 року і що саме вказана обставина стала підставою для його звернення до суду 29.02.2016 року, що підтверджено квитанцією та чеком про направлення поштової кореспонденції. Вказаний позов залишений без розгляду, після чого він повторно звернувся до суду із позовом.
Аналізуючи  наведене, твердження позивача, що він не пропустив строк звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору поруки №П120П-13Ю/1 є необґрунтованими.
Позивач не надав належних та переконливих доказів на спростування того, що він  не писав заяву від 26.03.2013 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи №0427/8424/12Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, аркуш 245, том перший, оглянутий  судом апеляційної інстанції, і що ця заява не стосується позову про стягнення, з нього, як поручителя, заборгованості за кредитним  договором.
Відповідно положень ст.ст.256, 257 ЦК Українипозовнадавність - це строк, у межах якого особа можезвернутися до суду з вимогою про захистсвогоцивільного права абоінтересу.Загальнапозовнадавністьвстановлюєтьсятривалістю у три роки.
Згідно положень ст.ст. 261, 265 ЦК України перебігпозовноїдавностіпочинаєтьсявід дня, коли особа довідаласяабо могла довідатися про порушеннясвого права або про особу, яка його порушила.Перебігпозовноїдавності у разізалишення позову без розглядуне зупиняєперебігупозовноїдавності.
Стаття 267ЦК Українипередбачає, що позовнадавністьзастосовується судом лише за заявоюсторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.Спливпозовноїдавності, про застосуванняякої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, а тому перед застосуванням позовної давності належить з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові у зв`язку за його необґрунтованістю. У разі встановлення судом порушеного права та у разі спливу позовної давності, про що заявила інша сторона, суд відмовляє у позові у зв`язку зі спливом позовної давності, як самостійної підстави, за відсутності визнаних судом поважних причин її пропуску, на які посилався позивач.
Враховуючи наявність заяви представника відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, відсутності клопотання з боку позивача про визнання причин пропущення строку позовної давності поважними, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за потрібне відмовити в задоволенні позовних вимог з причини пропущення позивачем строку позовної давності, оскільки позивачу було відомо про існування договору поруки №П120П-13Ю/1, не з початку 2016 року, а доквітня 2013 року, а до суду він звернувся 26.05.2016 року, тобто після спливу строку передбаченого ст.257 ЦК України.
Вказаний висновок в повній мірі узгоджується з висновками, які мають місце в  постанові Верховного Суду  від 06 листопада 2019 року у справі за № 242/2539/16-ц.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення ЄСПЛ від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення ЄСПЛ від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).
Позовна давність забезпечує юридичну визначеність правовідносин сторін та остаточність судових рішень, запобігаючи порушенню прав відповідача. Питання щодо поважності причин пропуску позовної давності, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача, причин унеможливлювали або істотно утруднювали подання позову, вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не з`ясував, з якого часу розпочався перебіг позовної давності за вимогами ОСОБА_2   про визнання недійсним договору поруки від 14 березня 2011 року № П120П-13Ю/1, а отже не встановив істотні обставини, що мають значення для вирішення справи.
Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням  вимог чинного законодавства та повинно бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Повний текст постанови виготовлено 24 лютого 2020 року.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

                                              п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22 лютого 2017 року - скасувати.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Південкомбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмет-трейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти»» про визнання недійсним договору поруки відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до  суду касаційної інстанції.

Головуючий                                                                              Т.І. Биліна

Судді                                                                                         В.М. Барков

                                                                                                   В.П.Принцевська