Номер провадження: 22-ц/813/3576/20 
Номер справи місцевого суду: 523/546/19
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,                
за участю секретаря – Чепрас А.І.,
учасники справи: 
заявник - Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович 
боржник -  ОСОБА_1 
стягувач - Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 січня 2019 рокуу складі судді Бузовського В.В.,
в с т а н о в и в:
У січні 2019 року Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.
Подання обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. знаходиться виконавчий лист №1527/2-354/11 від 08.04.2015, виданий Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзн Банк Аваль» суми кредитної заборгованості на загальну суму 11705459,79 грн., яка складається з заборгованості за кредитом – 2555264,51 грн., заборгованості за відсотками – 1724190,41 грн., пені за прострочення тілу кредиту – 7425398,21 грн., судових витрат – 606,66 грн. Боржник від виконання зобов`язань ухиляється.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 січня 2019 року подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника задоволено; обмежено тимчасово, до виконання грошового зобов`язання, право у виїзді за межі України у відношенні  ОСОБА_1 .
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд її скасувати, винести нову ухвалу, якою у задоволенні подання відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що сам по собі факт невиконання боржником свого обов`язку по погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов`язань. Доказів належного примусового виконання судового рішення приватним виконавцем у встановленому законом порядку та ухилення боржника від примусового виконання судового рішення приватним виконавцем теж суду не надано/ 
02.05.2019 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» надало суду відзив на скаргу, в якому просило відмовити в її задоволенні, а ухвалу – залишити без змін.
Представник банку та Приватний виконавець в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без їх участі.
Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Матеріали справи свідчать, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. знаходиться виконавчий лист №1527/2-354/11 від 08.04.2015 виданий Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзн Банк Аваль» кредитної заборгованості в розмірі 11705459,79 грн., яка складається з заборгованості за кредитом – 2 555 264,51 грн., заборгованості за відсотками – 1 724 190,41 грн., пені за прострочення тілу кредиту – 7 425 398,21 грн., судових витрат – 606,66 грн.
Постановою приватного виконавця від 12.03.2018, накладено арешт на все майно належне боржнику та оголошено заборону на його відчуження.
Відповідно до відповіді з Державної фіскальної служби України доходів у боржника немає.
Згідно з відповіддю КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» від 02.04.2018 за боржником ОСОБА_1 , зареєстроване домоволодіння АДРЕСА_1 .
Постановою приватного виконавця від 05.04.2018 про опис та арешт майна боржника, проведено опис домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , описано, арештовано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.
На час звернення з даним поданням рішення суду виконане не було. 
Боржник до Приватного виконавця неодноразово викликався, проте на виклик не з`являвся.
Відповідно до акту приватного виконавця від 28.03.2018 виходом за адресою боржника: АДРЕСА_2 , останнього не виявлено, двері ніхто не відчинив, сусідам про мешкання боржника нічого невідомо. 
З постанови про опис та арешт майна боржника від 05.04.2018 видно, що виконавцем визначено майно боржника , яке підлягає арешту та опису, постанову підписано ОСОБА_1 .
Згідно відповіді з Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області боржник документувався паспортами громадянина України для виїзду за кордон.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань або розв`язання спору або якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.
Пункт 8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 передбачено, що громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.
Пункт 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в`їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України. Крім того, передбачено обов`язок військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України не пропускати через державний кордон України осіб, яким за мотивованим рішенням суду тимчасово обмежено право виїзду з України якої на державну прикордонну службу України покладається завдання запобігання та недопущення з України осіб, яким тимчасово обмежено у праві виїзду з України.
Керуючись вимогами зазначених норм, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не встановив, що боржник ухилився від виконання рішення суду є безпідставними, оскільки будь - яких доказів про те, що боржник вживав хоча б якісь спроби щодо виконання рішення суду останнім не надано, хоча з часу опису та арешту майна усвідомлював про необхідність погашення боргу.
Відтак ухвала суду про задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника є законною та обґрунтованою та не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384  ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 січня 2019 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 12.02.2020.

Головуючий: 
Судді: