ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/2525/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 
розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року (суддя суду 1 інстанції Єфанова О.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Довгинцівської районної у місті ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Довгинцівської районної у місті ради, в якому просила:
-          визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради про відмову в призначені державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з серпня 2018 року по грудень 2018 року.
-          зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період з 01.08.2018 по 30.11.2018.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що багатодітна та малозабезпечена сім`я потребувала збільшення житлової площі для проживання великої родини, а дохід від продажу квартири витрачений на придбання іншого житла для малозабезпеченої сім`ї з дітьми. 
Стверджує, що її малозабезпечена сім`я, яка з поважних причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї, має право на отримання від держави державної соціальної допомоги.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Відзив обґрунтований тим, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям є щомісячною допомогою, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в 
розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї, що встановлено в правилах Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».
Орган соціального захисту вказує, що за період з 01.02.2018 по 31.07.2018, згідно наданої декларації, середньомісячний сукупний дохід заявниці та членів її сім`ї з урахуванням доходу від продажу квартири складав 14771,89 грн., при цьому прожитковий мінімум для сім`ї позивача не повинен перевищувати  11679,06 грн. (386,61 грн.*2 - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи - позивача та її чоловіка; 1817,64 грн.*6 - розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років).
Відповідач стверджує, що позивачу правомірно відмовлено в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з серпня 2018 року, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї перевищує прожитковий мінімум для сім`ї.
Перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, доводи відзиву на апеляційну скаргу, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач та її чоловік є батьками шістьох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво серії НОМЕР_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво серії НОМЕР_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво серії НОМЕР_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво серії НОМЕР_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтво серії НОМЕР_5 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідоцтво серії НОМЕР_6 , серед них на теперішній час 4 неповнолітніх.
Сім`я позивача з лютого 2018 року по липень 2018 року перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та одержувала державну соціальну допомогу.
У серпні 2018 року ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача із заявою та відповідними документами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Рішенням від 15.08.2018 відповідачем відмолено позивачу у призначенні допомоги, з тих підстав, що середньгмісячний сукупний дохід перевищує рівень прожиткового мінімуму для сім`ї. (а.с. 12)
Крім того, на звернення позивача головою Довгинцівської районної в місті ради  надано відповідь від 17.08.2018 за № І-76-ОП/068, в якій зазначено, що відповідно до пункту 5 Методики «Обчислення сукупного доходу сім`ї всіх видів соціальної допомоги» до сукупного доходу сімей (одержувачів) входить, в тому числі дохід від продажу об`єктів нерухомого майна та транспортних засобів, на підставі чого й сума від продажу квартири зараховано до доходу сім`ї позивача. Внаслідок чого, середньомісячний дохід сім`ї позивача склав 14771,89 грн. Поряд з цим, прожитковий мінімум для сім`ї позивача - 11679,06 грн. (386,61 грн.*2 - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи - позивача та її чоловіка; 1817,64 грн.*6 - розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років). Тому позивач не має права на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з серпня місяця 2018 року. (а.с. 13)
Листом від 10 вересня 2018 року№ І-336-П Департаменту соціальної політики Виконкому Криворізької міської ради,  на звернення позивача щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям без урахування доходів від продажу квартири, відмовлено з підстав ідентичних до зазначених вище. (а.с. 14)
На звернення позивача з питанням відмови у призначенні державної соціальної допомоги, комітетом у справах сім`ї і молоді Виконкому Криворізької міської ради, надана відповідь про перевищення середньомісячного доходу сім`ї позивача, який склав 14771,89 грн., що і є підставою для відмови у призначенні вказаної допомоги. (а.с. 15-16)
На письмовий запит представника позивача, Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 19 грудня 2018 року за № 17/15-282, надана відповідь, що питання неврахування до сукупного доходу суми, отриманої від продажу квартири, не розглядалось на засіданні комісії з вирішень питань, пов`язаних з наданням населенню пільг, субсидій на житлово-комунальні послуги та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, оскільки це не передбачено Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядком призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250. (а.с. 30)
Як свідчать матеріали справи,  рішенням виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 17.01.2018 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 03.01.2018 позивачу надано згоду на відчуження житла за умови придбання по 1/5 частині  будинку та земельної ділянки будинку за адресою: АДРЕСА_1 А на користь дітей позивача. (а.с.27) 
Відповідно до наявного у матеріалах справи договору купівлі- продажу квартири від 31 травня 2018 року, ОСОБА_8 , неповнолітня ОСОБА_2 , малолітня ОСОБА_6 , малолітній ОСОБА_7 , від імені та в інтересах яких діяли батьки: ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , як продавці та ОСОБА_9 , як покупець - уклали угоду про відчуження квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.23-24)
Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими побудовами та земельною ділянкою від 31 травня 2018 року, ОСОБА_10 , як продавець та неповнолітня ОСОБА_2 , неповнолітня ОСОБА_4 , малолітня ОСОБА_5 , малолітня ОСОБА_6 , малолітній ОСОБА_7 , які діяли в присутності  та за згодою законних представників – батька ОСОБА_8 та матері- ОСОБА_1 , придбали житловий будинок з господарчими побудовами та земельною ділянкою, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25-26)
Таким чином, вказаними договорами підтверджується, що в один і той же день 31 травня 2018 року укладено два правочини щодо відчуження та придбання нерухомого  майна.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Приписами частини 2 статті 19 Конституцію України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією та Законами України.
Реалізація конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям регулюється Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям». 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» № 1768-III соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.
Згідно із статтею 4 вказаного закону   для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради.
У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього   Закону. Місцеві державні адміністрації для мети цього   Закону   мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.
Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.
Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.
Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження.
Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог вищезгаданої норми Закону № 1768-III Кабінет Міністрів України постановою від 24 лютого 2003 року № 250 затвердив Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250  (далі - Порядок), який визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом № 1768-III.
Пунктом 2 Порядку визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
За правилами пункту 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно.
За приписами статті 7 Закону №1768, державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли:
- працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги);
- з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї;
- у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).
Правилами частини 2 цієї норми Закону встановлено, що за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо, зокрема, у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.
Таким чином, малозабезпечена сім`я, яка постійно проживає на території України та з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї, має право на отримання від держави державної соціальної допомоги.
Разом з тим, перелік відстав для відмови у призначенні такої допомоги, встановлений нормою статті 7 Закону №1768, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Подібні положення щодо призначення допомоги та переліку підстав для відмови визначені Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям № 250.
Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї (пункт 3 Порядку).
Рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів.
За змістом статті 10 Закону № 1768 та пункту 13 Порядку № 250 рішення органу праці та соціального захисту населення про призначення соціальної допомоги чи про відмову в її наданні може бути оскаржено до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.
Як вбачається із матеріалів справи,  у оскаржуваному рішенні відповідача підставою для відмови позивачу у призначенні допомоги відповідачем вказано те, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї перевищує прожитковий мінімум для сім`ї. За період з 01.02.2018 по 31.07.2018, згідно наданої позивачем декларації, середньомісячний сукупний дохід заявниці та членів її сім`ї з урахуванням доходу від продажу квартири складав 14771,89 грн., тобто середньомісячний сукупний дохід сім`ї перевищує прожитковий мінімум для сім`ї (11679,06 - 14771,89). Прожитковий мінімум для сім`ї позивача - 11679,06 грн. (386,61 грн.*2 - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (Позивач та її чоловік; 1817,64 грн.*6 - розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років).
Однак, як зазначалося вище, позивачем та її чоловіком в інтересах своїх малолітніх дітей, в один і той же день 31 травня 2018 року укладено два правочини щодо відчуження та придбання нерухомого майна, з метою поліпшення житлових умов, а не отримання доходу для інших потреб сім`ї.
Оскільки власниками квартири були, в тому числі й малолітні та неповнолітні діти, дозвіл для здійснення продажу квартири, наданий за рішенням Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради № 17 від 17.10.2018.
У Декларації про доходи та майновий стан позивача, зазначено про продаж квартири здійснений 31 травня 2018 року за 49875 грн. та придбання будинку 31 травня 2018 року за 49934 грн.
Таким чином, судом встановлено, що кошти за продаж квартири були витрачені в повному обсязі на придбання будинку, в якому має проживати родина позивача .
Відповідачем при прийнятті  оскаржуваного рішення, фактично було враховано лише  факт продажу квартири родиною позивача та враховані кошти, отримані за реалізацію вказаного нерухомого майна.
При цьому, факт придбання в цей же день іншого житла, в якому має проживати багатодітна родина, відповідачем не прийнято до уваги.  
За встановлених обставин, рішення відповідача про відмову у призначенні державної соціальної допомоги позивачу не може бути визнано  правомірним.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не повно встановлено обставини, що мають значення для справи, та не надано належної оцінки встановленим обставинам, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового судового рішення про задоволення позову.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року – скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Довгинцівської районної у місті ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 15 серпня 2018 року про відмову в призначені державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з серпня 2018 року по грудень 2018 року.
Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу з серпня 2018 року по грудень 2018 року, відповідно до вимог Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250.
Постанова набирає законної сили з 16 січня 2020 року та відповідно до статті 328 КАС України касаційному  оскарженню не підлягає. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко