ПОСТАНОВА
Іменем України

24 січня 2020 року 
Київ
справа №813/4571/13-а
адміністративне провадження №К/9901/19694/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Червоноградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2013 (суддя Сасевич О.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2015 (судді: Ніколін В.В. (головуючий), Гінда О.М., Качмар В.Я.) у справі №813/4571/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокме" до Червоноградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сокме" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом, з урахуванням уточнень, до Червоноградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.03.2013 №0000231510, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі, заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість (ПДВ) за основним платежем у розмірі 2  317,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1  158,50 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на протиправність зменшення суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2012 року, оскільки податкове повідомлення-рішення від 09.01.2013 №0000031601, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2 317,00 грн за результатами попередньої перевірки, станом на дату винесення оскаржуваного рішення у цій справі узгоджене не було, а тому підстави для зменшення суми бюджетного відшкодування у податкового органу були відсутні. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2013, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2015, позов задоволено, оскаржуване податкове повідомлення-рішення визнано протиправним та скасовано.
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення зважаючи на те, що оскаржуване рішення ґрунтуються на висновках попередньої перевірки за результатами якої прийнято податкове повідомлення - рішення, яке було скасовано в судовому порядку. З огляду на зазначене суди дійшли висновку про правомірність показників податкової звітності з ПДВ за жовтень-грудень 2012 року та безпідставність зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2013, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2015 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства.
6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2012 року згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір у цій справі, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від №76/1601/32051454 від 25.02.2013, складеного за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «Сокме» від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за листопад і грудень 2012 року, під час якої встановлено порушення позивачем, зокрема, вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 25.11.2011 року №1492, п.198.6 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування (рядок 23.1 Декларації) за листопад 2012 року на суму 2  317,00 грн.
Висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства контролюючий орган обґрунтовує тим, що при заповнені податкової декларації з ПДВ за листопад 2012 року по рядку 21.3 (залишок від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду), позивач повинен був врахувати висновки акту попередньої перевірки від 21.12.12 №886/1601/32051454, за результатами якої було прийнято податкове повідомлення-рішення (форми В4) від 09.01.13 № 000031601, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 2317,0 грн. У зв`язку з тим, що позивач самостійно не провів коригування за результатами попередньої перевірки та не зменшив показники по рядку 21.3 декларації з ПДВ за жовтень, контролюючим органом зменшено залишок від`ємного значення на суму 2  317,00 грн, згідно оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення - рішення.
Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 28.01.2013 ТОВ «Сокме» було подано до Львівського окружного адміністративного суду позовну заяву про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.01.2013: 
-№0000021601, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 4 372,00 грн та визначено штрафні санкції у сумі 2 186,00 грн; 
-№0000031601, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2 317,00 грн (справа №813/696/13-а).
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2013 у справі №813/696/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013, позов ТОВ «Сокме» до ДПІ у Сокальському районі Львівської області ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.01.2013 №0000021601 та №0000031601 задоволено, оскаржувані рішення визнано протиправними та скасовано.
Постанова Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2013 у справі №813/696/13-а, за наслідками апеляційного перегляду, набрала законної сили.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та права, вказує на порушення, яке на його думку допущено позивачем, та висновки, що зазначені в акті перевірки, зазначає про неврахування судами доводів контролюючого органу відносно того, що оскільки дана сума 2 317,00 грн (визначена податковим повідомленням-рішенням від 09.01.2013 №0000031601) станом на 25.02.2013 (дата акту перевірки) не є узгодженою, а тому відображення у декларації вказаної суми необхідно здійснювати після остаточного узгодження результатів перевірки, тобто після набрання законної сили рішенням суду за результатами оскарження податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі акту перевірки. Касаційна скарга інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені в запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі контролюючим органом не вказано, в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права скаржником не наведено.
8. Позивачем надано заперечення на касаційну скаргу відповідача відповідно до яких просить касаційну скаргу контролюючого органу залишити без задоволення, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій просить залишити без змін, з посиланням на необґрунтованість такої скарги.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
9. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
9.1. Підпункт 54.3.2 пункту 54.3 статті 54. 
Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках. 
9.2. Пункту 56.1 статті 56.
Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. 
9.3. Пункт 56.18 статті 56 
З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
10. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин):
10.1. Частина перша статті 72.
Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
10.2. Частина п`ята статті 254.
Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
10.3. Стаття 255.
Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. При оскарженні платником податків у судовому порядку рішення контролюючого органу, яким збільшено грошове зобов`язання, таке вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Тому, права та обов`язки платника податків щодо сплати податкового зобов`язання (зменшення зобов`язань в податкових деклараціях наступних періодів), нарахованого контролюючим органом, виникають лише після закінчення процедури судового оскарження рішення контролюючого органу про нарахування такого грошового зобов`язання та його узгодження.
При цьому, наведені норми податкового законодавства не містять обмежень щодо врахування від`ємного значення податку на додану вартість попереднього податкового періоду при визначенні об`єкта оподаткування поточного податкового періоду або обов`язку платника податку враховувати при відображенні залишку від`ємного значення у податковій декларації, результати попередніх перевірок за якими прийняті податкові повідомлення-рішення та які на момент перевірки були неузгодженими, оскільки тривала процедура їх судового оскарження.
12. Постанова, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, а встановлені в ній обставини не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
14. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені в акті перевірки, в запереченні на позовну заяву, в апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.
15. З урахуванням встановлених обставин справи, зокрема, що грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 09.01.2013 №0000031601 в сумі 2  317,00 грн на момент проведення перевірки (25.02.2013) та прийняття оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення - рішення, узгоджено не було, а в подальшому було скасовано в судовому порядку, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність у відповідача правових підстав для зменшення суми від`ємного значення ПДВ  в сумі 2  317,00 грн.
Крім того, суди правильно вказали, що податковим законодавством не передбачено обов`язку платника податків відображати в податкових деклараціях неузгоджені суми податкових зобов`язань, які були донараховані контролюючим органом.  
16. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом як в запереченні на позовну заяву так і апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в касаційній скарзі щодо цього не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
17. У ході розгляду справи платником податків з огляду на приписи процесуального закону, що діяв на момент прийняття оскаржуваних рішень (частина перша статті  71 Кодексу адміністративного судочинства України) підтверджено належними та допустимими доказами правомірність формування суми від`ємного значення ПДВ, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
18. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Червоноградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2015 слід залишити без задоволення.
19. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
20. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Червоноградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2015 у справі №813/4571/13-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду