Ухвала
Іменем України 
 
29 січня 2020 року
м. Київ
 
справа №2609/14820/12
провадження №61-22297ск19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М. 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.
В обґрунтування заяви зазначили, що Солом`янським районним судом міста Києва по справі №2-4129/12 видано виконавчий лист про стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором №014/95-03/073 від 15 грудня 2006 року у розмірі -                63 782,29 доларів США (еквівалентно - 509 301,60 грн) та пені у розмірі                   200 000,00 грн.
20 червня 2014 року стягувачеві видано оригінал виконавчого листа                             № 2-4129/12 про стягнення боргу з ОСОБА_1 .
Також, заявник зазначив, що відповідачем ОСОБА_1 добровільно рішення суду не виконувалось, у зв`язку з чим ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був змушений звернутись до ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження.
Постановою головного державного виконавця Кравцової О. С. від 20 червня 2014 року відкрито виконавче провадження ВП №46835676 по виконанню виконавчого листа №2-4129/12 по боржнику - ОСОБА_1 .
Під час проведення виконавчих дій головним державним виконавцем Кравцовою О. С. було встановлено, що боржник працює в КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр», яке знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Космічна, 12А.
27 квітня 2015 року головний державний виконавець Солом`янського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Кравцова О. С. керуючись пунктом 10 статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження» винесла постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №46835676 та направила виконавчий документ №2-4129/12 на ім`я ОСОБА_1 за належністю до ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві.
Крім того, заявник зазначив, що згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) станом на 23 листопада 2018 року на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби України - виконавчий документ №2-4129/12 від 29 червня 2014 року щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 63 782,29 доларів США (еквівалентно - 509 301,60 грн) та пені у розмірі 200 000,00 грн на користь АТ «Райфайзен Банк Аваль» не перебуває.
Згідно Інформаційної довідки з АСВП від 06 грудня 2018 року стан виконавчого провадження №46835676 - закінчено. Стан виконавчого документу в/л                 №2-4129/12 від 20 червня 2014 року направлений за належністю до іншого відділу ДВС.
Разом з тим, заявник вказує у заяві, що банк неодноразово звертався до Солом`янського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві із запитом про те, що станом на 07 грудня 2018 року відповіді на запити банку не надходили.
При цьому, заявник зазначив, що постанови про закінчення виконавчого провадження, про прийняття виконавчого документу до виконання, про повернення виконавчого документу стягувачу, оригінал виконавчого листа, на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надходили.
Заявник вважає, що виконавчий лист було втрачено при пересилці, що позбавляє стягувача звернутися до державної виконавчої служби та можливості отримати з боржника суми коштів зазначеної у рішенні суду.
Крім того, у зв`язку з втратою листа стягувачем було також пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, який вони просили поновити.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа №2-4129/12 виданого 20 червня 2014 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом в сумі 42 292 доларів США 08 центів, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 10 квітня 2012 року 337 702,26 грн, заборгованості за відсотками в сумі 21 490 доларів США 21 цент, що еквівалентно по курсу НБУ станом                на 10 квітня 2012 року 171 599,34 грн, пені в сумі 200 000 грн, де боржником зазначено - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Поновлено АТ «Райффайзен Банк Аваль» строк для пред`явлення виконавчого листа №2-4129/12 виданого 20 червня 2014 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом в сумі 42 292 доларів США 08 центів, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 10 квітня 2012 року 337 702,26 грн, заборгованості за відсотками в сумі 21 490 доларів США                      21 цент, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 10 квітня 2012 року                          171 599,34 грн, пені в сумі 200 000 грн, де боржником зазначено - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що стягувачем належними та допустимими доказами доведено факт втрати оригіналу виконавчого листа по справі № 2-4129/12, що є підставою для видачі дубліката указаного виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа, який пропущено з поважних причин.
11 грудня 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року у вище зазначеній справі, яку ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2019 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно було доплатити судовий збір у розмірі 153 грн 60 коп. та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду. 
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2019 року заявником було виконано та надіслано оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 158,10 грн.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди попередніх інстанцій не вірно застосували положення статей 433 ЦПК України, пункту 17.4 Розділу VIII Перехідні положень ЦПК України.
Також судами попередніх інстанцій не було досліджено наявні в матеріалах справи докази, повно та всебічно не з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 липня 2012 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 843 515,33 грн.
Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21 березня 2013 року рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 липня 2012 року скасовано та ухвалено нове наступного змісту.
Позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом в сумі 42 292 доларів США 08 центів, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 10 квітня    2012 року 337 702,26 грн, заборгованість за відсотками в сумі 21 490 доларів США 21 цент, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 10 квітня 2012 року               171 599,34 грн, пеню в сумі 200 000 грн.
Рішення суду набрало законної сили 21 березня 2013 року.
На підставі вищевказаного рішення суду 20 червня 2014 року Солом`янським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист №2-4129/12, де боржником зазначено ОСОБА_1 .
Постановою від 13 березня 2015 року головного державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві Кравцової О. С. відкрито виконавче провадження ВП №46835676 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 ,             ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу у розмірі                    63 782,29 доларів США, що еквівалентно 509 301,60 грн та 200 000,00 грн.
Згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) станом на 23 листопада 2018 року на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби України - виконавчий документ №2-4129/12 від 29 червня 2014 року щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 63 782,29 доларів США (еквівалентно - 509 301,60 грн) та пені у розмірі 200 000,00 грн на користь АТ «Райфайзен Банк Аваль» не перебуває.
Згідно Інформаційної довідки з АСВП від 06 грудня 2018 року стан виконавчого провадження №46835676 - закінчено. Стан виконавчого документу в/л                №2-4129/12 від 20 червня 2014 року направлений за належністю до іншого відділу ДВС.
Також, з даних довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що за період з 11 березня 2015 року по 07 грудня 2018 року згідно журналу вхідної кореспонденції АТ «Райффайзен Банк Аваль», оригінал вищезазначеного виконавчого листа на адресу банку з відділів ДВС не надходив.
Згідно довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за виконавчим листом №2-4129/12 виданим 20 червня 2014 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/95-03/073 від 15 грудня 2006 року у розмірі - 63 782,29 доларів США (еквівалентно -                     509 301,60 грн) та пені у розмірі 200 000,00 грн, не погашена.
Разом з тим, відповідно до повідомлення Солом`янського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві від 22 травня 2019 року, згідно даних АСВП на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого документу, а саме виконавчий лист №2-4129/12 виданий 20 червня 2014 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 63 782,29 доларів США та пені у розмірі 200 000,00 грн.
27 квітня 2016 року головним державним виконавцем Кравцовою О. С. Солом`янського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого документу за належністю до ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві.
Станом на 22 травня 2019 року виконавчий лист №2-4129/12 виданий                          20 червня 2014 року до відділу не надходив.
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно з частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
У постанові від 21 серпня 2019 року у справі 2-836/11 (провадження 
№ 4-308 цс 19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Задовольняючи заяву в частині видачі дубліката виконавчого документу, суди виходили із доведеності АТ «Райффайзен Банк Аваль» факту втрати оригіналу виконавчого листа та поважності пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Щодо оскарження судових рішень в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання слід відмовити з огляду на таке.
Стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ухвали судів першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).
Таким чином, оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, після їх перегляду в апеляційному суді, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі 
№337/5253/13-ц (провадження №61-10084сво18).
За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі              з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.
Керуючись статтею 389, пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК УкраїниВерховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                          І. В. Литвиненко  
 
                                                                                    В. С. Висоцька
 
                                                                                                      І. М. Фаловська