ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 лютого 2020 року           справа №265/8210/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г, Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 січня 2020 року  у справі  № 265/8210/19-а (головуючий І інстанції Козлов Д.О., текст рішення складено у приміщенні суду за адресою: пр. Перемоги, 6, м. Маріуполь Донецької області)  за позовом   ОСОБА_1  до  Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області (далі-відповідач, патрульна поліція) в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1778542 від 22.11.2019 року, винесену капралом поліції батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Донецькій області Кулеба Владиславом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн (а.с. 1-5).
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 44-45).
Позивач з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на невірно встановлені обставини справи судом першої інстанції та неналежну оцінку наданим відповідачем доказам. Просив скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 січня 2020 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідачем не доведено беззаперечними доказами факту скоєння позивачем порушень правил ПДР України. Вважає, що надана відповідачем циклограма жодним чином не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Станом на 22.11.2019 року відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу стосовно роботи світлофорів в районі зупинки міського транспорту «Завод Маркохім» в місті Маріуполі. Також зазначив, що відповідачем при складанні оскаржуваної постанови не дотримано форми її складання. В оскаржуваній постанові відсутні відомості яким саме технічним засобом здійснено відеозапис (а.с. 49-56).
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що обставинам якими апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу вже надавалась правова оцінка судом першої інстанції. Доводи апеляційної скарги спростовуються наданими відповідачем доказами.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач звернувся із заявою про розгляд справиу його відсутність.
Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.
Суд, заслухав суддю – доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, встановив наступне.
Зі змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення ЕАК № 1778542 від 22 листопада 2019 року, винесеної поліцейським УПП в Донецькій області Кулеба В. В., вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адмін. відповідальності за скоєння правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що позивач 22 листопада 2019 року об 14:08 год., керуючи автомобілем «Kia Magentis» д/н НОМЕР_1 по вул. Набережній, біля будинку 1, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР. Також в постанові зазначено, що правопорушення зафіксовано на прилад dmt ah014 xiaomi y car dvr 27 (а. с. 6).
Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 5  ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з п. 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою, зокрема, світлофорів.
Відповідно до п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Отже, проїзд на заборонений сигнал світлофора створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.
У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст. 251 КУпАП.
В статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення наведено перелік джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення, до яких, зокрема, належать показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, згідно оскаржуваної постанови, стало виявлення посадовою особою підрозділу поліції здійснення позивачем руху на заборонений сигнал світлофора.
Судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис, який міститься в матеріалах справи та встановлено, що з даних відеозапису місця події неможливо дати їм оцінку, оскільки  зазначеним відеозаписом не зафіксовано факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не вбачається який колір світлового сигналу регулював дорожній рух позивача на момент його переїзду через перехрестя.
Відеозапис відповідачем здійснювався з перехрестя перпендикулярно вулиці по якій рухався позивач, а відтак доводи відповідача, що позивач рухався на заборонений сигнал світлофору, ґрунтуються на аналізі обставин з урахуванням синхронного режиму роботи світлофорів на перехрестях та фактичних дій інших учасників дорожнього руху, тобто непрямих доказах, які дозволяють зробити лише припущення про наявність зазначених відповідачем обставин.
Суд критично ставиться до копії циклограми роботи світлофорного об`єкту по вул. Набережній в районі зупинки міського транспорту «Завод Маркохім» в місті Маріуполі, вказаної у листі Комунального комерційного підприємства «Маріупольавтодор» від 12.12.2019 року № 60-77832-60.2.1,  в якому міститься схема пофазного роз`їзду, яка надана відповідачем, оскільки вона не є беззаперечним доказом з огляду на те, що роботу вказаного світлофорного об`єкту засвідчено станом на 17 жовтня 2019 року, в той час як скоєння адміністративного правопорушення відповідачем позивачу ставиться 22 листопада 2019 року. Тобто, у суду відсутні докази того, що саме 22 листопада 2019 року вказаний світлофорний об`єкт працював відповідно до схеми пофазного роз`їзду, вказану у листі Комунального комерційного підприємства «Маріупольавтодор» від 12.12.2019 року № 60-77832-60.2.1
Відтак, з наданих відповідачем доказів, не можливо встановити фактичного проїзду перехрестя позивачем на червоний сигнал світлофору.   
З огляду на викладине, колегія суддів дійшла висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.7.3 (е) ПДР України у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії ЕАК № 1778542 від 22.11.2019 року, яка підлягає скасуванню.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 3  ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права
На підставі вище викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав зазначених вище.
Враховуючи наведене, суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо правомірності постанови інспектора відносно позивача, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято при невірному застосуванні норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями   250, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
          
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 січня 2020 року  у справі  № 265/8210/19-а  за позовом   ОСОБА_1  до  Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення  – задовольнити.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 січня 2020 року  у справі  № 265/8210/19-а – скасувати.
Прийняти нову постанову.
Позов ОСОБА_1  до  Управління патрульної поліції в Донецькій області  про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1778542 від 22.11.2019 року, винесену капралом поліції батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Донецькій області Кулеба Владиславом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1778542 від 22.11.2019 року, винесену капралом поліції батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Донецькій області Кулеба Владиславом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн із закриттям справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 
Повний текст постанови проголошено 5 лютого 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           І.В. Геращенко
          Судді:                                                                                                    Т.Г. Арабей
Г.М. Міронова