ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 р.	Справа № 531/2126/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Сіренко О.І. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Командира батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Варави Сергія Сергійовича на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 29.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Попов М.С., вул. Першотравнева, 4, м. Карлівка, Карлівський, Полтавська, 39500, повний текст складено 29.11.19 року по справі № 531/2126/19
          за позовом        ОСОБА_1  
          до       Командира батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції Варави Сергія Сергійовича               
          про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Карлівського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Командира батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції Варави Сергія Сергійовича, у якому просив суд:
- скасувати постанову командира батальйону УПП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції Варава С. С., від 24 жовтня 2019 року, серія ЕАК № 1660912 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. (шістсот вісімдесят грн., 00 коп.);
- провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що на його думку дана постанова є незаконною і безпідставною, та такою, що підлягає скасуванню. При складанні постанови позивачу фактично не було роз`яснено права, не надано доказів порушення правил дорожного руху та порушено право на захист.
Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 29.11.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано постанову командира батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Варави Сергія Сергійовича у справі про адміністративне правопорушення від 24.10.2019 серії ЕАК №1660912 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 31.4.7 (е) ПДР передбачено: е) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Для попередження забруднення вітрових і задніх стекол, а також для захисту ТЗ від потрапляння бруду, каменів тощо з-під колес інших ТЗ на них необхідна наявність брудозахисних фартухів і бризговиків, ширина яких повинна бути не меншою ширини встановлених шин.
Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку до постанови додається відеофіксація порушення, яка слугує беззаперечним доказом вини позивача.
Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Відповідач зазначає, що зміст оскаржуваної постанови повністю відповідає вказаним вимогам усі обов`язкові реквізити вказані, всі графи постанови заповнені. Постанову винесено на офіційному бланку встановленого зразка.
Отже, на думку відповідача, поліцейський патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до постанови серія ЕАК №1660912 від 24.10.2019 року, яка винесена командиром батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Варавою С.С., «24.10.2019 о 08:59 год. в м.Карлівка по вул. Леніна,63, ОСОБА_1 керував тз «Рута 25 Нова» д.н.з. НОМЕР_1 , що використовується для перевезення пасажирів, у якого відсутні, передбачені конструкцією бризовики, чим порушив п.31.4.7 ПДР «Інші технічні несправності. З якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів», стаття КУпАП 121 ч.2 та накладено штраф у розмірі 680 грн. (а.с.8).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів, що конструкція ТЗ «Рута 25 Нова» д.н.з. НОМЕР_1 - передбачає наявність бризковиків.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно підпункту «е» пункту 3.4.7 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до постанови серія ЕАК №1660912 від 24.10.2019 року, яка винесена командиром батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Варавою С.С., «24.10.2019 о 08:59 год. в м.Карлівка по вул. Леніна,63, ОСОБА_1 керував тз «Рута 25 Нова» д.н.з. НОМЕР_1 , що використовується для перевезення пасажирів, у якого відсутні, передбачені конструкцією бризовики, чим порушив п.31.4.7 ПДР «Інші технічні несправності. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що поліцейський може зупинити транспортний засіб та перевірити документи особи у разі вчинення такою особою адміністративного правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З матеріалів справи встановлено, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП не надано.
Згідно з п.6.8.13 Національного стандарту України «Колісні транспортні засоби» ДСТУ 3649:2010 КТЗ мають бути обладнані за конструкцією пристроями захисту від викидання з-під коліс КТЗ сторонніх предметів і бруду. Ширина цих пристроїв має бути не менше ніж ширина встановлених шин.
Перевіряючи обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, колегія суддів зауважує на таке.
Відповідачем в підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення до оскаржуваної постанови додано відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу позивача.
З вказаного відеозапису слідує, що на ньому зафіксовано момент огляду автомобіля позивача та виявлення відсутності на ньому задніх бризковиків.
Проте, колегія суддів зазначає, що вказаний відеозапис не свідчить про порушення позивачем п. 31.4.7 (е) ПДР України та не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, з огляду на таке.
Так, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення.
Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можно кваліфікувати як адміністративне правопорушення.
Він містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху та встановлений порядок використання транспортних засобів.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів (формальний склад).
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі як умислу, так і необережності.
Суб`єкт адміністративного правопорушення - спеціальний (водій транспортного засобу).
Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено наявність вини (суб`єктивної сторони правопорушення) позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, виходячи з такого.
Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 , останній в момент зупинки його автомобіля пояснював відповідачу, що конструкція його транспортного засобу не передбачає наявність задніх бризковиків.
Крім того, відповідачем не враховано і той факт, що транспортний засіб марки “Рута 25 Нова”, д.н.з. НОМЕР_1 у відповідності до вимог ст. 35 Закону України “Про дорожній рухала постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року “ Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу” двічі на рік підлягає обов`язковому технічному контролю, який передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища та згідно протоколу № 00256-01503-19 від 10.10.2019 року визнаний технічно справним. (а.с. 12) 
Відповідачем не надано доказів, що конструкція ТЗ «Рута 25 Нова» д.н.з. НОМЕР_1 - передбачає наявність бризковиків.
З відеозапису не вбачається, що під час розгляду справи відповідачем з`ясовувалися обставини відсутності бризковика. Свідки допитані не були, пояснення позивача до уваги не прийняті.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа “Серявін проти України”, § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1660912 від 24 жовтня 2019 року, відносно позивача є незаконною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.121 КУпАП.
Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 29.11.2019 року по справі № 531/2126/19 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Командира батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Варави Сергія Сергійовича  залишити без задоволення.
Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 29.11.2019 року по справі № 531/2126/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.І. Сіренко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  23.01.2020 року