ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року	Львів	Справа № 461/6978/19 пров. № 857/14114/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді                                                     Сеника Р.П.,  
суддів                                                                           Попка Я.С., Хобор Р.Б.,
з участю секретаря судового засідання                    Джули В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2019 року у справі № 461/6978/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
суддя в 1-й інстанції – Стрельбицький В.В.,
час ухвалення рішення – 24.10.2019 року,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 28.10.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у якому просить:
-визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар Ірини Євгенівни по закінченню виконавчого провадження ВП №57907803;
-визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар Ірини Євгенівни про закінчення виконавчого провадження №57907803 від 16 серпня 2019 року з примусового виконання виконавчого листа №461/7737/17, виданого Галицьким районним судом м. Львова 05.12.2018 року;
-зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області провести виконавчі дії до повного виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 08.02.2018 року згідно з виконавчим листом №461/7737/17, виданим Галицьким районним судом м. Львова 05.12.2018 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 08.02.2018 року у справі №461/7737/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено та зобов`язано провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії на підставі довідки №2.2.1-39-261 від 17.08.2017 року про розмір грошового забезпечення, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, починаючи з 01 червня 2017 року, виходячи з розрахунку 83% грошового забезпечення для обчислення пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, а також провести перерахунок доплати, як різницю між отриманою та перерахованою пенсією з 01.06.2017 року, та виплатити заборгованість ОСОБА_1 .
Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар Ірини Євгенівни від 16.08.2019 року ВП №57907803 закінчено виконавче провадження за виконавчим листом №461/7737/17, виданим Галицьким районним судом м. Львова 05.12.2018 року.
Вважаючи постанову передчасною, протиправною та такою, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , позивач просить оскаржувану постанову скасувати. При цьому, вказує, що судове рішення не виконано, а державним виконавцем не вчинено належних та достатніх дій, в межах ЗУ «Про виконавче провадження», для повного виконання судового рішення.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2019 року у справі № 461/6978/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції не повно з`ясував всі фактичні обставини справи, які мають значення для правильно вирішення адміністративного спору, оскільки державним виконавцем не дотримано ст. 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження», а рішення суду жодним чином не виконано.
Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2019 року у справі № 461/6978/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
03.02.2020 року Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області подало клопотання про заміну сторони у справі, а саме відповідача з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на належного відповідача (правонаступника) - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність заміни Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області його правонаступником - Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Крім того, клопотання містить прохання про відкладення розгляду справи, однак, клопотання в цій частині задоволеним бути не може, оскільки жодних доказів обґрунтованості відкладення розгляду справи не надано. В свою чергу, виходячи з положень ч. 4 ст. 196 КАС України присутність осіб, які беруть участь у справі, є не обов`язковою та судом така обов`язковою не визнавалася, а відкладення справи, призведе до необґрунтованого затягування апеляційного розгляду, коли таку може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та наданих письмових пояснень позивача викладених у позовній заяві та апеляційній скарзі.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та правомірно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження, здійснивши необхідні заходи щодо своєчасного, повного і належного виконання виконавчого документа.
Інших доводів незаконності вказаних дій державного виконавця позивачем не зазначено.
Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 08.02.2018 року у справі №461/7737/17, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 25.06.2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, треті особи: Львівський обласний військовий комісаріат, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №2.2.1-39-261 від 17.08.2017 року про розмір грошового забезпечення, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії на підставі довідки №2.2.1-39-261 від 17.08.2017 року про розмір грошового забезпечення, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, починаючи з 01 червня 2017 року, виходячи з розрахунку 83% грошового забезпечення для обчислення пенсії без обмеження максимального розміру пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок доплати, як різницю між отриманою та перерахованою пенсією з 01.06.2017р., та виплатити заборгованість ОСОБА_1 .
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Рішення набрало законної сили 31.07.2018 року.
На виконання рішення суду від 08.02.2018 року у даній справі, 05.12.2018 року Галицьким районним судом м. Львова видано відповідний виконавчий лист.
12.12.2018 року ОСОБА_1 подав до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області заяву про відкриття виконавчого провадження, згідно вказаного виконавчого листа №461/7737/17.
14.01.2019 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар Іриною Євгенівною відкрито виконавче провадження №57907803, на підставі виконавчого листа №461/7737/17.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар Ірини Євгенівни від 16 серпня 2019 року закінчено виконавче провадження №57907803, з примусового виконання виконавчого листа №461/7737/17, виданого Галицьким районним судом м. Львова 05.12.2018 року. Постанову про стягнення виконавчого збору від 14.01.2019 року та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 16.08.2019 року виділено в окремі виконавчі провадження.
Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови, підставою для закінчення виконавчого провадження стало те, що відділом примусового виконання рішень було виконано всі можливі дії по стягненню боргу з  боржника (примусового виконання рішення), передбачені Законом України «Про виконавче провадження», в т.ч. шляхом стягнення штрафу та направлення до правоохоронних органів повідомлення про вчинення кримінального правопорушення боржником, а тому на підстав ч.3 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Нормами ч.1 ст. 75 Закону закріплено розміри штрафів, які накладаються виконавцем на боржника за невиконання рішення без поважних причин, а саме: на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Матеріалами справи підтверджено, що державним виконавцем постановою від 19.07.2019 року на боржника накладено штраф за невиконання без поважних причин рішення, за яким останнього зобов`язано вчинити певні дії. Зокрема, боржника зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.
15.08.2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі, що становить 10 200,00 гривень, оскільки боржником рішення суду не виконано, а також відсутня будь-яка інформація поважності таких причин невиконання рішення суду.
Згідно ч.4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи).
Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
16.08.2019 року державним виконавцем скеровано в ГУ НП У Львівській області заяву (повідомлення) про внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно боржника - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за ознаками складу злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України.
23.09.2019 року на адресу відділу ДВС надійшов лист №10987/37/0119 від 18.09.2019 року, згідно якого заява (повідомлення) про внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно боржника перебуває на розгляді в Галицькому РВ поліції (м. Львова) ГУ НП у Львівській області.
На підставі вищевказаного, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо здійснення державним виконавцем належних заходів, в межах наявних у нього повноважень, для повного та своєчасного виконання судового рішення у справі №461/7737/17. При цьому, ці заходи визначені спеціальним законом, який визначає повноваження виконавця.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ :

Клопотання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про заміну сторони у справі - задовольнити.
Замінити відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області його правонаступником - Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2019 року у справі № 461/6978/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Я. С. Попко 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Повне судове рішення складено 05.02.2020 року