Дата документу 15.01.2020 Справа № 937/9069/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 937/9069/19 Головуючий у 1-й інстанції: Ковальова Ю.В.
Провадження №22-ц/807/375/20 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 січня 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.., Бабенко Т.І.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу                                                    ОСОБА_1  на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розгляд справи з початку про визнання права власності, -
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розгляд справи з початку, за позовом ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку площею 600.14 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.09.1964 року між нею та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб. 22.06.2000 року у власність її чоловіка ОСОБА_4 передано земельну ділянку площею 600,14 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 уклав договір купівлі продажу житлового будинку з ОСОБА_3 . Однак, окремих угод щодо купівлі продажу земельної ділянки, належної йому на праві власності не укладалось. 25.10.2007 року ОСОБА_4 на підставі договору дарування передав земельну ділянку у власність ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Рішенням 20.11.2012 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорзької області визнав право власності за померлим ОСОБА_4 . Вказаним рішенням було вирішено питання про права ОСОБА_1 без її участі на спільне сумісне майно подружжя - на приватну земельну ділянку, тому вона має право звернутися з позовом про розгляд справи з початку за позовом ОСОБА_3 про визнання права власності на вищезазначену земельну ділянку.
Із урахуванням зазначеного позивач просила суд:
Відкрити цивільне провадження за позовом ОСОБА_1 про розгляд справи з початку, за позовом ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку площею 600,14 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме приведення позовної заяви у відповідність до ст. ст. 175,177 ЦПК України.
Позивач надала суду заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до Мелітопольського міськрайонного суду. Посилається на порушення норм процесуального права, порушення права на доступ до правосуддя. Вважає, що вчасно усунув недоліки позовної заяви.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Учасники справи будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи ( а.с. 27-28 ) до апеляційного суду не з`явилися .
Відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Зважаючи на вказане, колегія суддів у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України здійснила апеляційний розгляд у відсутності сторін у справі. 
            Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За положенням ч. 1 п. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
При вирішенні питання про визнання позовної заяви неподаною та її повернення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви відповідно до ухвали суду від 06 листопада 2019 року 15 лютого 2019 року.
З таким висновком погоджується колегія суддів.
Процесуальні вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Відповідно до частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Згідно з ч. 1, ч. 3 і ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
З ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 листопада 2019 року вбачається, що суддею виявлено недоліки позовної заяви та надано ОСОБА_1 строк для їх усунення. 
Зокрема, вказано на те, що позивачем не конкретизовано зміст заявлених позовних вимог, а обраний позивачем спосіб захисту прав або інтересів є незрозумілим для суду.
Як вбачається зі змісту поданої у встановлений строк на виконання ухвали суду уточненої позовної заяви від 18 листопада 2019 року, ОСОБА_1 зазначила, що 20 листопада 2012 року Мелітопольський міськрайонний суд ухвалив судове рішення за позовом ОСОБА_3 до померлого ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку площею 600.14 кв.м. з моменту укладення з ним договору купівлі-продажу жилого будинку, тобто з 10 листопада 2006 року та з вимогою до ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту на її земельну ділянку площею 461.92 кв. м. Приватеа земельна ділянка площею 600.14 кв. м., по яку йдеться мова, є спільним сумісним майном подружжя, про що є Державний акт про право власності на землю від 22 червня 2000 року. ЇЇ чоловік ОСОБА_4 був померлим, тому не приймав участі у справі, а вона не була повідомлена судом про розгляд справи № 2-421/2012 .
У звя`язку з безпідставним позбавленням ОСОБА_4 його права власності, та безпідставним наділенням правом власності земельною ділянкою ОСОБА_3 , яка ніяких визначених законодавством дій для набуття такого права не вчинила, вважає, що державна реєстрація та право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 600.14 кв. м. має бути скасована в судовому порядку, тому просить відкрити провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розгляд справи з початку за позовом ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку.

Тобто, фактично зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується з рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20 листопада 2012 року ( справа № 2-421/2012 року) вважає, що при ухваленні судового рішення порушенні її права, оскільки земельна ділянка на яку було визнано право власності за ОСОБА_3 належала їй та її чоловікові ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, проте вона не була залучена до участі у справі, тому просить зазначену справу розглядати з її участю з початку. 
4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України ). 
Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Неодмінним конституційним правом людини й громадянина є право на судовий захист, закріплене у статті 55 Конституції України, статті 4 ЦПК України.
У статті 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав та свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. 
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ураховуючи викладене, а також положення частини першої статті 352 ЦПК України, згідно з якою учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, колегія суддів вважає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 фактично не погоджується з судовим рішенням Мелітопрльського міськрайонного суду від 20 листопада 2012 року ( справа № 2- 421/2012), оскільки вважає, що цим рішенням, суд вирішив питання про її права та інтереси, а в уточненій позовній заяві позивач не усунула недоліки позовної заяви, тобто вимоги щодо змісту позовної заяви  не відповідають положенням  ст. 175 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачу.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2019 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повна постанова складена 17 січня 2020 року.

Головуючий
Судді: