ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року	Львів	Справа № 260/1461/18 пров. № 857/13645/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                             Святецького В.В.,
суддів                                                                   Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,
          з участю секретаря судового засідання                 Гнідець Р.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року  у справі № 260/1461/18 (головуючий суддя Микуляк П.П., час ухвалення  12:01 год., м. Ужгород, повний текст рішення складений 31 жовтня 2019 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення,  поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-     
 В С Т А Н О В И В :

26 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області, в якому просила: а) визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 21.11.2018 року № 521-о про звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора Рахівської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області;
б) поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора Рахівської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області із відновленням відповідного рангу державного службовця;
в) стягнути з Головного управління ДФС у Закарпатській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
Рішенням від 21 жовтня 2019 року Закарпатський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача – адвокат Тричинець Н. П. подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судове рішення ухвалене без встановлення всіх фактичних обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. 
В апеляційній скарзі зазначає, що положеннями частини другої статті 84 Закону України ,,Про державну службу” визначено, що, зокрема, у випадку набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення зазначеного факту.
Таким чином, на думку представника позивача, даною нормою передбачені як підстави для припинення державної служби, так і спосіб та строки її реалізації. 
Постанова Рахівського районного суду від 18.06.2018 року у справі № 305/959/18 надійшла до ГУ ДФС у Закарпатській області 06.07.2018 року, а оскаржений наказ за № 521-о про звільнення ОСОБА_1 відповідачем винесений лише від 21.11.2018 року. 
Враховуючи наведене, представник позивача вважає, що оскільки законом передбачений порядок звільнення особи в 3-х денний строк, то недотримання відповідачем відповідної норми свідчить про те, що такий діяв не в порядку, передбаченому законом. 
З огляду на викладене представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.  
ГУ ДФС у Закарпатській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи позивача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права. 
Позивач  та її представник в судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що в силу приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи. 
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив вимоги апеляційної скарги та просить відмовити у її задоволенні.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.  
Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебувала на державній публічній службі в органах державної фіскальної служби з 20 березня 1995 року. За період служби працювала державним податковим інспектором, починаючи з 13 рангу державного податкового інспектора.  
З 02.02.2016 року перебувала на посаді головного державного інспектора з організаційної роботи ДПІ у Рахівському районі, має 1 ранг головного державного інспектора податкової і митної справи.
Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2018 року у справі №305/959/18, яка набрала законної сили 02.07.2018 року, ОСОБА_1 визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6   Кодексу України про адміністративні правопорушення  (порушення вимог щодо неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані), та піддана стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.
Вказана постанова  вручена представнику ДПІ 06.07.2018р.  (а.с.19) для подальшого прийняття рішення.
13.08.2018 року наказом ГУ ДФС у Закарпатській області ,,Про введення в дію переліку змін до організаційної структури та переліку змін до штатного розпису” №1391, було введено в дію Перелік змін до Організаційної структури №1 та Перелік змін №3 до штатного розпису на 2018 рік ГУ ДФС у Закарпатській області та наказано відділу по роботі з персоналом здійснити комплекс заходів щодо перепризначення працівників Головного управління ДФС у Закарпатській області.
27.08.2018 року, продовжуючи перебувати на займаній посаді, позивач подала заяву  на посаду державної служби до Головного управління  ДФС у Закарпатській області.
Наказом Головного управління ДФС у Закарпатській області ,,Про призначення ОСОБА_1 ” від 30.08.2018 року №220 позивач  призначена з 04 вересня 2018 року на посаду державного інспектора Рахівської державної податкової інспекції Рахівського управління Головного управління ДФС у Закарпатській області  в порядку переведення  з ДПІ у Рахівському районі  Закарпатської області.
03.09.2018 року наказом ДПІ у Рахівському районі    №12-0 було  ОСОБА_1 звільнена з посади головного державного інспектора з організації роботи ДПІ у Рахівському районі,  у зв`язку з переведенням за її згодою  у Головне управління ДФС у Закарпатській області. Весь цей час особа працювала на різних посадах в органах ДФС у Закарпатській області.
20.11.2018 року начальник управління по роботі з персоналом повідомив службовою запискою начальника Головного управління ДФС у Закарпатській області про те, що в рамках виконання контрольного доручення ДФС України від 01.11.2018 року №33989/7/99-99-25-04-17 встановлено, що ОСОБА_1 ,  перебуваючи на посаді головного державного інспектора з організації роботи ДПІ у Рахівському районі, не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, чим відповідно до п.9  ст. 1 Закону України ,, Про запобігання корупції” скоїла правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Вказане правопорушення за ч.2 ст. 172-6   Кодексу України про адміністративні правопорушення  підтверджено протоколом  Управління захисту економіки в Закарпатській області про адміністративне правопорушення №119 від  05.06.2018р.
За наслідками розгляду протоколу Управління захисту економіки в Закарпатській області, Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2018 року у справі №305/959/18 ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2  ст. 172-6   КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.
21 листопада 2018 року начальник Головного управління ДФС у Закарпатській області відповідно до п.3 ч.1 та 2  ст. 84 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889 – VII ,,Про державну службу” виніс наказ від 21.11.2018 року № 521-о, яким припинив державну службу та звільнив ОСОБА_1 22 листопада 2018 року з посади інспектора Рахівської державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Закарпатській області в зв`язку з втратою права на державну службу. Підставою для винесення даного наказу зазначена службова записка від  20.11.2018 та постанова Рахівського районного суду Закарпатської області від  18.06.2018  року по справі 305/959/18. (а.с. 10).
Надаючи правову оцінку наведеним обставинам та рішенню суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначені Законом України ,,Про державну службу” від 10.12.2015 № 889-  (далі - Закон № 889-VIII).
Згідно з приписами ст. 5 Закону № 889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом (частина 2).
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом(частина 3).
Статтею  84 Закону № 889-VIII ( в редакції, чинній на час притягнення позивача до адмінвідповідальності) визначено, що підставами для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є, зокрема, набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення ( пункт 3 частини 1). 
У випадках, зазначених у пунктах 1 - 4 частини першої цієї статті, суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом, а у випадку, зазначеному у пункті 5 частини першої цієї статті, - у порядку, визначеному статтею 32 цього Закону (частина 2).
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності наказу відповідача від 21.11.2018 року № 521-о про звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора Рахівської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області, відповідно до положень п. 3 ч.1 ст. 84   Закону № 889-VIII   притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є обов`язковою підставою для    звільнення державного службовця із займаної посади у триденний строк з дня одержання суб`єктом призначення відповідного рішення суду. При цьому апеляційний суд враховує, що це рішення суду не скасоване в апеляційному порядку та набрало законної сили.
Доводи апеляційної скарги про незаконність звільнення позивача з підстав порушення відповідачем триденного строку з дня одержання суб`єктом призначення відповідного рішення суду колегія суддів визнає безпідставними, оскільки суб`єкт призначення – начальник ГУ ДФС у Закарпатській області видав оскаржений наказ про звільнення ОСОБА_1 у триденний строк з дня встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2  ст. 172-6   КУпАП, а саме - з дня надходження до нього 20.11.2018 року службової записки начальника управління по роботі з персоналом Головного управління ДФС у Закарпатській області Я. Бадзо в рамках виконання контрольного доручення ДФС України від 01.11.2018 року.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2018 року у справі №305/959/18 отримав представник ДПІ у Рахівському районі, а не представник Головного управління ДФС у Закарпатській області, начальник якого і видав оскаржений наказ.
Таким чином, бездіяльність керівництва ДПІ у Рахівському районі в частині невиконання приписів ч.2 ст.  84 Закону № 889-VIII щодо звільнення ОСОБА_1 може бути підставою для притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності.
Однак, даний факт не може бути підставою для скасування оскарженого наказу та поновлення позивача на роботі. 
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону № 889-VIII    дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.
З часу набрання постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2018 року у справі  №305/959/18 законної сили – 02.07.2018 року і до винесення відповідачем оскарженого наказу від 21.11.2018 року № 521-о про звільнення ОСОБА_1 пройшло менше п`яти місяців, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги. 
Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції  нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення цієї скарги. 
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.          

Керуючись ч.3 ст. 243,  ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,- 
ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року  у справі № 260/1461/18   – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 30.01.2020.