ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/3414/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу акціонерного товариства  «Укртрансгаз»
на рішення господарського суду міста Києва від 22.07.2019 (суддя  Смирнова Ю.М.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 (колегія суддів: Дикунська С.Я. (головуючий), Мальченко А.О., Жук Г.А.)
зі справи № 910/3414/19
за позовом приватного підприємства  «Степс»  (далі - Підприємство)
до акціонерного товариства  «Укртрансгаз» (далі -Товариство),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - акціонерне товариство «Банк Альянс»  (далі - Банк),
про стягнення 339     924,50 грн.,
та за зустрічним позовом акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - Товариство в особі філії)
до Підприємства
про стягнення 202     412,52 грн.
1. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
Підприємство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до  Товариства  про стягнення 1 644 454,05 грн., з яких: 1     304 529,55 грн. основної заборгованості та 339 924,50 грн. суми безпідставно стягнутої гарантії. 
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Товариством  умов договору від 23.07.2018 № 1807000371, який укладений сторонами спору, в частині здійснення оплати за виконані Підприємством підрядні роботи. Крім того, позивач зазначав, що відповідачем безпідставно отримано суму гарантії за банківською гарантією забезпечення виконання договору від 09.07.2018 № 4280-18.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3414/19; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі Банк у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.
Товариство в особі філії звернулося до суду із зустрічним позовом у справі                                     № 910/3414/19, відповідно до якого просило стягнути  з Підприємства  202 412,52 грн., з яких: пеня у сумі  111 095,45 грн. та штраф у сумі 91 317,07 грн., що нараховані на підставі пункту 8.2 договору від 23.07.2018 № 1807000371 за порушення строків виконання підрядних робіт.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.04.2019 зустрічну позовну заяву прийнято для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/3414/19.
11.06.2019 від Підприємства надійшла заява про уточнення позовних вимог за первісним позовом, відповідно до якої Підприємство відмовилося від частини позовних вимог у розмірі 1   304 529,55 грн, оскільки вказана сума сплачена Товариством після звернення Підприємства з позовом до суду.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.06.2019 прийнято відмову позивача за первісним позовом  від позовних вимог про стягнення з відповідача за первісним позовом  1    304 529,55 грн. Провадження у справі № 910/3414/19 у зазначеній частині позовних вимог закрито.  
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
Рішенням господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі № 910/3414/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019, первісний позов задоволено повністю: стягнуто з Товариства на користь Підприємства суму безпідставно стягнутої банківської гарантії у розмірі   339 924,50 грн., судовий збір у розмірі 14 882,84 грн. та судові витрати у розмірі 88,00 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Товариство, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції судові рішення попередніх інстанцій зі справи скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.
2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Судами попередніх інстанцій неправильно застосовано до спірних правовідносин  норми матеріального права, а саме, приписи статей 525, 526, 530, 610, 612, 614, 625, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 193, 217, 218, 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та порушено норми процесуального закону, зокрема, приписи статей 73, 76, 79 та 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) .
За твердженнями скаржника, оскільки умовами договору від 23.07.2018                             № 1807000371 визначено, що підрядник (Підприємство) зобов`язався виконати роботи протягом 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати надання замовником (Товариством) письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору, та враховуючи, що Графіком виконання робіт передбачене поетапне виконання робіт, і умовами Договору не було визначено форми такого письмового розпорядження (дозволу), тому підрядник зобов`язаний був виконати передбачені договором роботи з опорядження стін фасадів профнастилом (І етап) в строк з 31.07.2018 до 27.11.2018 на суму  6 104 605,58 грн., а роботи з встановлення дверей та воріт (II етап) в строк з 31.07.2018 по 26.01.2019 на суму 651 607, 35грн. У зв`язку з чим скаржник вважає, що висновки судів попередніх інстанцій у цій частині ґрунтуються лише на припущеннях. 
Також Товариство стверджує, що судами не було наданої належної правової оцінки  наведеним ним обставинам в сукупності з  умовами договору щодо способу та форми надання замовником письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт за договором, а також щодо порядку поетапного виконання робіт та строків  (по етапах) їх виконання згідно з Графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною  Договору. На переконання Товариства,  частина робіт на загальну суму 3  792  254, 28 грн. виконана Підприємством з порушенням строку, що, в свою чергу, порушує умови пункту 4.1 укладеного договору та є підставою для нарахування  штрафу і пені згідно з пунктом 8.2 договору за порушення строків виконання робіт. Наведені обставини, на думку скаржника, підтверджують правомірність та обґрунтованість  зустрічних позовних вимог щодо стягнення  неустойки (штрафу та пені) за порушення строків виконання робіт.
Крім цього, скаржник  стверджує, що оскільки Підприємство неналежно  виконувало взяті на себе зобов`язання за договором, а саме, роботи з ремонту фасаду  КЦ № 3 Лубенського проммайданчика (завершальні будівельні роботи) виконані з порушенням строків виконання робіт,  які визначені договором,  тому Товариство відповідно до норм діючого законодавства, умов договору та банківської гарантії  скористалося своїм правом та звернулося до гаранта  з письмовою вимогою про сплату гарантійної суми. Оскільки Підприємство порушило строки виконання обумовлених Договором робіт, існували всі підстави для задоволення зустрічних позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу та пені), що, у свою чергу, виключало задоволення позовних вимог за первісним позовом про  стягнення суми безпідставно стягнутої гарантії. 
Крім цього, Товариство зазначає про порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права, які, на його думку, полягають, зокрема, в наданні пріоритету доводам  Підприємства та неврахуванні доводів Товариства, викладених, зокрема, у зустрічному позові.
Доводи інших учасників справи
Відзиви на касаційну скаргу не надходили.
3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішення судів попередніх судових інстанцій мотивовані такими фактичними встановленими обставинами та висновками:
- 23.07.2018 Товариством  (відповідач за первісним позовом, замовник за договором) та Підприємством (позивач за первісним позовом, підрядник за договором) укладено Договір № 1807000371 (далі - Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати роботи за умовами договору - ремонт фасаду КЦ № 3 Лубенського проммайданчика (завершальні будівельні роботи, далі - роботи) в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативної і технічної документації, а замовник зобов`язався прийняти ці роботи та оплатити їх;
- місцем виконання робіт є: Полтавська обл., Лубенський р-н., с. Піски, вул. П`ятикопа, 2а/14 (пункт 1.2 Договору);
- відповідно до пункту 1.3 Договору склад, обсяги та вартість робіт, які доручаються до виконання підряднику, визначені Кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною Договору (Додаток № 1). При цьому склад та обсяг робіт, визначений Кошторисною документацією, може бути уточнений сторонами Договору за результатами погодженого та затвердженого уточнюючого дефектного акту в межах суми Договору шляхом укладання додаткової угоди до нього;
- положеннями пунктів 2.1-2.4 Договору сторони погодили, що ціна Договору становить 6 798 490,02 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 1 133 081,67 грн. Ціна договору не може бути збільшена, якщо інше не передбачено законодавством України. Ціна Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Обсяг закупівлі може зменшуватися, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
- за змістом пункту 3.1 Договору, оплата за виконані роботи здійснюється проміжними платежами на підставі актів виконаних робіт за формами акту приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3 в строк не пізніше 30 календарних днів з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін;
- замовник згідно з пунктом 3.2 Договору має право відстрочити виконання своїх зобов`язань з оплати робіт за Договором, у разі наявності простроченого виконання зобов`язань підрядником за іншими діючими договорами із замовником або штрафними санкціями за Договором до моменту належного виконання підрядником таких зобов`язань; 
- умовами пункту 3.3 Договору визначено, що оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника або іншими способами, не забороненими чинним законодавством України;
- відповідно до пункту 4.1 Договору підрядник зобов`язався виконати роботи протягом 180 календарних днів з дати надання замовником письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору (Додаток № 2);
- в Додатку № 2 до Договору сторони погодили наступний графік виконання робіт «Ремонт фасаду КЦ № 3 Лубенського проммайданчика»:
опорядження стін фасадів профнастилом - 120 календарних днів з дати надання дозволу на виконання робіт;
встановлення дверей та воріт - 180 календарних днів з дати надання дозволу на виконання робіт;
- за умовами пункту 4.2 Договору передбачені Договором роботи підрядник виконує із своїх матеріалів та відповідає за їх якість і відповідність вимогам, установленим нормативними документами та кошторисною документацією (Додаток № 1); 
- сторони погодили, що після одержання повідомлення підрядника про готовність до здачі виконаних робіт, замовник зобов`язаний розпочати їх приймання протягом 3 робочих днів. Здавання-приймання виконаних робіт після їх закінчення здійснюється  відповідно до чинного порядку і оформлюється актом здачі-приймання виконаних робіт (пункти 6.1, 6.2 Договору);
- цей Договір згідно з умовами пункту 12.1 набирає чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2018. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору;
- за порушення строків виконання робіт підрядник на підставі пункту 8.2 Договору сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів підрядник додатково сплачує штраф в розмірі семи відсотків вартості робіт, з яких допущено порушення. Сплата пені та/або додаткового штрафу не звільняє підрядника від виконання зобов`язання;
- відповідно до пунктів 10.1, 10.2 Договору, забезпеченням виконання обов`язків підрядника за цим Договором є банківська гарантія (далі - гарантія). Підрядник зобов`язаний надати забезпечення виконання Договору у вигляді гарантії у розмірі, що становить 5% від вартості Договору в сумі 339 924,50 грн;
- за змістом пунктів 10.3, 10.4 Договору належним виконанням зобов`язання підрядника щодо надання забезпечення виконання Договору є надання підрядником замовнику не пізніше дати укладання Договору оригіналу гарантії, яка за формою та змістом має відповідати вимогам, зазначеним в додатку № 7 до тендерної документації згідно з предметом закупівлі «Ремонт фасаду КЦ №3 Лубенського проммайданчика (Завершальні будівельні роботи)» оголошення                                                № UA-2018-05-14-000489-с. Термін дії гарантії - до 30.01.2019 включно;
- замовник згідно з пунктом 10.8 Договору повинен повернути гарантію гаранту протягом п`яти банківських днів з дня настання підстав (в залежності від того, яка з цих підстав настане раніше) для повернення забезпечення виконання Договору, у разі: 
належного виконання підрядником своїх зобов`язань за Договором; 
визнання судом результатів процедури закупівлі або цього Договору недійсними та у випадках, передбачених статтею 37 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 992-VIII;
закінчення терміну дії гарантії, на який вона видана.
Судами попередніх інстанцій також встановлено, що:
- на виконання вимог пунктів 10.1 та 10.2 Договору Підприємством (принципал) укладено з Банком (гарант) договір про надання банківської гарантії від 09.07.2018   № 4280-18, за умовами якого гарант надав бенефіціару (Товариству) безвідкличну та безумовну гарантію та прийняв на себе безвідкличне і безумовне зобов`язання сплатити бенефіціару суму в розмірі 339 924,50 грн. протягом п`яти банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара, без необхідності для бенефіціара обґрунтувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов;
- за умовами вказаної гарантії, остання набуває чинності з дати її видачі гарантом; термін дії гарантії - до 30.01.2019 включно, і будь-яка вимога за гарантією має бути отримана гарантом не пізніше 17:00 год. за Київським часом цієї дати; після 17:00 год. 30.01.2019 гарантія припиняє свою дію.
Судами встановлено, що:
- станом на 16.01.2019 обумовлені Договором роботи були виконані Підприємством в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт;
- оплата за виконані підрядні роботи здійснювалася Товариством несвоєчасно, з порушенням встановленого Договором порядку розрахунків. Станом на момент звернення з первісним позовом до суду заборгованість Товариства за виконані Підприємством підрядні роботи становила 1   644   454,05 грн. і була сплачена Товариством після звернення Підприємства з відповідним позовом;
- листом від 29.01.2019 № 2401ВИХ-19-316 Товариство в особі філії звернулося до гаранта - Банка з письмовою вимогою сплатити протягом 5 банківських днів грошові кошти (суму гарантії) в розмірі 339 924,50 грн, посилаючись на те, що принципал (Підприємство) не виконав належним чином свої зобов`язання за Договором, забезпечених банківською гарантією від 09.07.2018 № 4280-18;
- у свою чергу, Банк звернувся до Підприємства з проханням протягом 2 банківських днів перерахувати кошти для покриття можливих витрат за банківською гарантією у сумі 339 924,50 грн. на вказаний гарантом рахунок;
- 31.01.2019 Підприємство перерахувало Банку грошові кошти у розмірі                             339 924,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 31.01.2019 № 63.
Звертаючись з первісним позовом до суду, Підприємство зазначало про те, що останнє змогло розпочати виконання своїх обов`язків за Договором лише після отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт, а саме наказу від 20.08.2018 № 502 «Щодо допуску сторонньої організації до виконання робіт на об`єкті «Ремонт фасаду КЦ № 3 Лубенського проммайданчика (Завершальні будівельні роботи)», а тому відлік 180 календарних днів на виконання робіт за Договором розпочався з 21.08.2018, відповідно граничний строк для виконання робіт припадав на 17.02.2019. Таким чином, оскільки обумовлені Договором роботи виконані позивачем в повному обсязі із дотриманням встановленого Договором строку,  підстав для виплати суми банківської гарантії не було, у зв`язку з чим сплачена сума гарантії в розмірі 339 924,50 грн. підлягає стягненню з Товариства на користь Підприємства у судовому порядку.
Водночас, заперечуючи проти первісного позову та обґрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом, Товариство зазначало про те, що на виконання умов Договору замовник листом від 23.07.2018 № 2401ВИХ-18-1967 надав підряднику дозвіл на початок виконання будівельних робіт за Договором, який був особисто отриманий директором підрядника 30.07.2018; дата та підпис на цьому дозволі зроблені ним власноруч, дозвіл містить відбиток печатки підрядника. З огляду на викладене, за твердженням Товариства, з урахуванням погодженого сторонами Графіку виконання робіт, підрядник зобов`язаний був виконати передбачені Договором роботи з опорядження стін фасадів профнастилом у строк з 31.07.2018 до 27.11.2018 на суму 6 104 605,58 грн, а роботи з встановлення дверей та воріт - у строк з 31.01.2018 по 26.01.2019 на суму 651 607,35 грн. Посилаючись на прострочення виконання підрядником обумовлених Договором робіт, Товариство просило задовольнити зустрічні позовні вимоги та  стягнути з Підприємства  111 095,45 грн. - пені,  91 317,07 грн. - штрафу.
4. ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
ЦК України:
частина перша статті 530:
- якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);
частина перша статті 546:
- виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком;
частина перша статті 548:
- виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом;
стаття 549:
- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання;
стаття 560:
- за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником;
частини перша, друга статті 561:
- гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше;
частина перша статті 563:
- у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії;
стаття 610:
- порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); 
пункт 3 частини першої статті 611:
- у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки;
частина перша статті 612:
- боржник  вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;
частина перша статті 626:
- договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; 
частина перша статті 627:
- сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; 
частина перша статті 628:
- зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства;
частина друга статті 625:
- боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
частини перша статті 837:
- за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу;
частина перша статті 846:
-  строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду;
частина перша статті 854:
- якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
ГК України: 
частина перша статті 193:
- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом;
стаття 200:
- гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України; 
частина перша статті 216:
- учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором;
частина перша статті 218:
- підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене  ним  правопорушення у  сфері господарювання;
частина перша статті 230:
- штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
ГПК України:
стаття 13:
- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності (частина перша);
стаття 74:
- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх, зокрема, вимог (частина перша);
частина перша статті 76:
- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; 
стаття 77:
- обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша);
стаття 79 (в редакції, чинній до 16.11.2019):
- достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування;
- питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання;
стаття 79 (в редакції, чинній після 16.11.2019):
- наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування;
- питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
стаття 86 (в редакції, чинній до 16.11.2019):
- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;
- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;
- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);
стаття 86 (в редакції, чинній після 16.11.2019):
- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;
- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;
- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);
пункт 1 частини першої статті 308 (в редакції, яка діяла  на момент подання касаційної скарги): 
- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
частина перша статті 309 (в редакції, яка діяла  на момент подання касаційної скарги):
- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
5. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого та апеляційного господарських судів
Спір у справі за первісним позовом виник з приводу наявності чи відсутності підстав для стягнення з Товариства суми банківської гарантії у розмірі  339     924,50 грн.
Спір за зустрічним позовом виник з приводу наявності чи відсутності підстав для стягнення з Підприємства штрафних санкцій (пені та штрафу) за порушення строків виконання підрядних робіт за Договором.   
Щодо первісного позову, Верховний суд зазначає таке.
Так, в обґрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом зазначав про те, що зміг розпочати виконання своїх обов`язків за Договором лише після отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт, а саме - наказу від 20.08.2018 № 502 «Щодо допуску сторонньої організації до виконання робіт на об`єкті «Ремонт фасаду КЦ №3 Лубенського проммайданчика (Завершальні будівельні роботи)», у зв`язку з чим відлік 180 календарних днів на виконання робіт за Договором розпочався з 21.08.2018, відповідно, граничний строк для виконання робіт припадає на 17.02.2019, а, отже, обумовлені Договором роботи виконі ним в повному обсязі із дотриманням встановленого Договором строку, у зв`язку з чим  підстави для виплати суми банківської гарантії були відсутні.
За змістом приписів частини першої статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Як встановлено судами попередніх судових інстанцій, у пункті 4.1 Договору сторони погодили, що підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 180 календарних днів з дати надання замовником письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт.
Листом від 16.08.2018 вих. № 1-16/8 Підприємство звернулося до Товариства із заявою, в якій просило, з метою забезпечення термінів виконання робіт за Договором, дозволити визначеним у заяві  співробітникам Підприємства проведення робіт з 08:00 до 20:00 в будні, вихідні та святкові дні на об`єкті за адресою: Полтавська обл., Лубенський р-н., с. Піски, вул. П`ятикопа, 2а/14.
Наказом від 20.08.2018 № 502 «Щодо допуску сторонньої організації до виконання робіт на об`єкті «Ремонт фасаду КЦ № 3 Лубенського проммайданчика (Завершальні будівельні роботи)» допущено до виконання робіт на об`єкті «Ремонт фасаду КЦ № 3 Лубенського проммайданчика (Завершальні будівельні роботи)» робітників бригади Підприємства з роботою у будні дні з 8:00 до 20:00.
Судами у розгляді справи встановлено, що Лубенський проммайданчик Лубенського ЛВУМГ філії УМГ «Київтрансгаз» є об`єктом підвищеної небезпеки, а згідно з СОУ 49.5-30019801-121:2014 «Охорона праці. Порядок допуску працівників сторонніх організацій для виконання робіт (завдань) на об`єктах ПАТ «Укртрансгаз», наказ про допуск працівників сторонніх організацій для виконання робіт видається безпосередньо після перевірки знань працівників підрядника з питань охорони праці та техніки безпеки, проходження останніми інструктажу з питань охорони праці та техніки безпеки. З огляду на специфіку об`єкта, на якому мали виконуватися обумовлені Договором роботи, можливість потрапити на територію відповідного об`єкта та приступити до виконання робіт Підприємство отримало лише після видачі 20.08.2018 наказу № 502 Лубенського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» акціонерного товариства «Укртрансгаз», який містив розпорядження щодо допуску зазначених в ньому працівників позивача до об`єкта, на якому й підлягали виконанню обумовлені Договором роботи.
Наказ про допуск працівників позивача до об`єкта виконання робіт видано лише 20.08.2018, у зв`язку з чим, враховуючи положення пункту 4.1 Договору, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що обумовлені Договором роботи позивач за первісним позовом мав виконати у строк до 17.02.2018 (180 календарних днів з дати видачі наказу № 502), що останнім і було зроблено.
При цьому, суди обґрунтовано не взяли до уваги доводи відповідача за первісним позовом про те, що передбачене пунктом 4.1 письмове розпорядження (дозвіл) на виконання робіт надано позивачу за первісним позовом листом від 23.07.2018 № 2401ВИХ-18-1967, оскільки  саме лише прохання приступити до виконання таких робіт, по своїй суті, не є письмовим розпорядженням (дозволом) на початок виконання робіт в розумінні пункту 4.1 Договору.
Посилання скаржника на те, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються на припущеннях, з огляду на ненадання судами належної оцінки зазначеним обставинам в сукупності з умовами Договору стосовно способу та форми надання замовником письмового розпорядження (дозволу), відхиляються Верховним Судом, з урахуванням принципу змагальності господарського судочинства. Так, скаржник не був позбавлений права довести суду належними та допустимими доказами відсутність перешкод для доступу підрядника на об`єкт для початку робіт та відповідність листа з проханням приступити до виконання робіт діючому на об`єкті підвищеної небезпеки порядку допуску. Водночас стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Таким чином суди попередніх інстанцій, встановивши, що станом на 16.01.2019  обумовлені сторонами в Договорі підрядні роботи виконані позивачем за первісним позовом з дотриманням встановленого Договором строку, дійшли правомірного висновку про відсутність порушень Підприємством як підрядником умов укладеного сторонами Договору. 
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, зобов`язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених договором, в тому числі умов щодо строків виконання, обсягів та видів невиконаних або частково виконаних робіт, послуг тощо.
У пункті  10.7 Договору сторонами визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) підрядником своїх зобов`язань за цим Договором замовник має право одержати задоволення своїх вимог, передбачених умовами цього Договору та чинним законодавством України, на умовах визначених гарантією.
Відповідно до статті 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.
Отже, гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору - беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі невиконання чи неналежного виконання боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що листом від 29.01.2019                                               № 2401ВИХ-19-316 Товариство в особі філії звернулося до гаранта - Банка з письмовою вимогою сплатити протягом 5 банківських днів грошові кошти (суму гарантії) в розмірі 339 924,50 грн, посилаючись на те, що принципал (Підприємство) не виконав належним чином свої зобов`язання за Договором, забезпечених банківською гарантією від 09.07.2018 № 4280-18.
У свою чергу, Банк звернувся до Підприємства з проханням протягом 2 банківських днів перерахувати кошти для покриття можливих витрат за банківською гарантією у сумі 339 924,50 грн. на вказаний гарантом рахунок.
31.01.2019 Підприємство перерахувало Банку грошові кошти у розмірі                             339 924,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 31.01.2019 № 63.
Водночас, як встановлено судами попередніх інстанцій, обумовлені Договором підрядні роботи виконані позивачем за первісним позовом з дотриманням встановленого Договором строку, тому Верховний Суд вважає, що суди попередніх судових інстанцій дійшли правомірного висновку про задоволення первісного позову в частині вимоги про стягнення з Товариства 339 924,50 грн. безпідставно стягнутої гарантії, оскільки правові підстави для отримання відповідачем за первісним позовом  суми коштів у розмірі 339 924,50 грн. за банківською гарантією від 09.07.2018  № 4280-18 - відсутні.
Разом з тим, суди правомірно відхили посилання відповідача за первісним позовом на недотримання позивачем за первісним позовом строків виконання обумовлених Графіком етапів робіт, мотивуючи зазначене тим, що ані Графіком, ані іншими умовами Договору не передбачено обов`язку підрядника виконати і здати роботи за окремими етапами із погодженням ціни кожного етапу, тому в цій частині доводи скаржника є необґрунтованими та відхиляються Судом, оскільки спростовуються наведеним вище. 
Стосовно зустрічної позовної заяви, Суд зазначає таке.
В зустрічний позовній заяві Товариство в особі філії просило стягнути з Підприємства 202 412,52 грн., з яких: пеня у розмірі 111 095,45 грн. та штраф у розмірі 91 317,07 грн., які нараховані на підставі пункту 8.2 Договору, у зв`язку з порушення Підприємством строків виконання підрядних  робіт.
Так, відповідно до пункту 8.2 Договору, за порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів підрядник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості робіт з яких допущено порушення. 
Отже, підставою для застосування до суб`єкта господарювання відповідальності у вигляді пені та штрафу є невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, як за укладеним Договором, так і відповідно до норм чинного законодавства. 
Оскільки судами встановлено, що обумовлені Договором підрядні роботи виконані Підприємством з дотриманням встановленого Договором строку, а, отже, й відсутні підстави для задоволення зустрічного позову. 
З огляду на викладене, Верховний Суд вважає, що суди попередніх судових інстанцій правомірно задовольнили первісний позов та обґрунтовано відмовили у задоволенні зустрічного позову.
Доводи скаржника з приводу неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування судами попередніх судових інстанцій  норм матеріального прав, а саме, приписів статей 525, 526, 530, 610, 612, 614, 625, 629  ЦК України, статей 193, 217, 218, 230  ГК України та порушення вимог процесуального права, зокрема, приписів статей 73, 76, 79 та 236 ГПК України, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом касаційної  інстанції.
Суд не приймає до уваги аргументи касаційної скарги, які зводяться до встановлення інших обставин, ніж встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також стосуються переоцінки наданих сторонами доказів, оскільки суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, зважаючи на встановлені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції. 
Верховний Суд у прийнятті цієї постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржник не зазначив й не обґрунтував.  
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Звертаючись з касаційною скаргою, Товариство не спростувало наведених висновків попередніх судових інстанцій та не довело неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих судових рішень зі справи.
За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Товариства  залишити без задоволення, а судові акти попередніх інстанцій зі справи - без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.
Судові витрати
Понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Рішення господарського суду міста Києва від 22.07.2019  та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 зі справи № 910/3414/19  залишити без змін, а касаційну скаргу акціонерного товариства «Укртрансгаз» - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                   І. Колос

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова