УХВАЛА
14 січня 2020 року
м. Київ
справа № 623/3509/19
провадження № 61-21684ск19
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про визнання дій незаконними,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 листопада 2019 року, мотивувальна частина якої змінена постановою Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року, відмовлено у відкритті провадження.
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та направити справу для продовження розгляду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.
 
У січні 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що скаржник незгоден з вимогами ухвали Верховного Суду від 16 грудня 2019 року, натомість, вимоги вказаної ухвали не виконав, недоліки касаційної скарги не усунув. 
 
Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд вказував, що касаційна скарга не оформлена відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, а саме: не викладена державною мовою, в ній не зазначено ухвалу суду першої інстанції, зміненої постановою суду апеляційної інстанції в частині мотивів відмови у відкритті провадження, а також не сплачений судовий збір за подання даної касаційної скарги.
Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те що касаційна скарга - це вид процесуального документу, вимоги до якого не обмежуються однією статтею цивільного процесуального кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.
 
Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.
 
У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).
 
Таким чином, всі процесуальні дії мають здійснюватися судом та учасниками процесу державною мовою.
 
Частиною четвертою статті 9 ЦПК України передбачено право учасника судового процесу робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача у тому випадку, якщо даний учасник процесу не володіє або недостатньо володіє державною мовою.
 
Диспозиція даної статті стосується саме права заявника на вчинення різного роду процесуальних дій, зокрема, подання процесуальних документів, за умови використання останнім послуг перекладача. 
 
Залишаючи касаційну скаргу без руху, суд касаційної інстанції звернув увагу, зокрема, на даний недолік касаційної скарги та роз`яснив право подати касаційну скаргу, викладену державної мовою або її переклад, користуючись при цьому послугами перекладача. Однак, даним правом скаржник не скористався.
 
Крім того. ОСОБА_1 не виконав інші вимоги ухвали Верховного Суду від 16 грудня 2019 року, а саме: не надав виправлену касаційну скаргу з зазначенням ухвали суду першої інстанції та не надав доказів сплати судового збору, тобто, не виконав жодних вимог ухвали Верховного Суду від 16 грудня 2019 року про залишення касаційної скарги без руху, не усунув недоліки касаційної скарги.
 
За правилами статей 185, 393 ЦПК України якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.
 
Оскільки станом на 14 січня 2020 року недоліки касаційної скарги не були усунуті, то касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню заявнику.
 
Скаржник не позбавлений права повторно звернутися до суду з касаційною скаргою у разі виконання всіх вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд
 
УХВАЛИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року повернути скаржнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                    А. А. Калараш