УХВАЛА

27 січня 2020 року 
Київ
справа №560/2142/19
адміністративне провадження №К/9901/2365/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року 

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23 вересня 2019 року, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок №8/2019 службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень поліцейським СРПП №2 Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 та внесення відомостей до ЄДРП №12019240220000006 за частиною другою  статті 345 КК України, затвердженого начальником ГУНП в Хмельницькій області 24 січня 2019 року;
- визнати протиправним та скасувати акт форми Н-5 від 19 березня 2019 року Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області розслідування нещасного випадку, що стався 03 січня 2019 року о 3 год 30 хв зі старшим сержантом поліції, поліцейським сектору реагування №2 Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_1.;
- визнати протиправним та скасувати акт №1 форми НТ, затвердженого начальником Старокостянтинівського ВП ГУНП Хмельницької області 20 січня 2019 року про нещасний випадок невиробничого характеру з поліцейським сектору реагування патрульної поліції №2 Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_1.;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області повторно провести службове розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 03 січня 2019 року з поліцейським сектору реагування патрульної поліції №2 Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_1., з урахуванням обставин які будуть встановлені судом в даній адміністративній справі.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано акт №1 форми НТ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 20 березня 2019 року про нещасний випадок невиробничого характеру щодо поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанту поліції ОСОБА_1 ;
- визнано протиправним та скасовано акт форми Н-5 від 20 березня 2019 року Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 03 січня 2019 року о 3 год 30 хв у Старокостянтинівському ВП ГУНП в Хмельницькій області;
- зобов`язано Старокостянтинівський ВП ГУНП в Хмельницькій області повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався 03 січня 2019 року з поліцейським сектору реагування патрульної поліції №2 Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_1.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями відповідачем 20 січня 2020 року подано касаційну скаргу.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Пункт восьмий частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» і статті 13 КАС України. 

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом другим частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту першого частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Звання позивача, а також посада публічної служби, яку обіймав позивач, та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір (поліцейський СРПП №2 Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, старший сержант поліції), не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Правила, запроваджені пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України щодо обмеження права на касаційне оскарження відповідають положенням статті 129 Конституції України, згідно якої основними засадами судочинства є, серед іншого, право на касаційний перегляд справи у визначених законом випадках.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями сформованими Європейським судом з прав людини, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Касаційний суд звертає увагу особи, яка звернулась із касаційною скаргою, що застосування критерію, який міститься у пункті другому частини п`ятої статті 328 КАС України, Верховним Судом у цій справі було передбачуваним, справу розглянули та вирішили повноважні суди двох інстанцій, а заявник не вказав наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли вимагати касаційного розгляду справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Колегія суддів зазначає, що Законом України "Про судовий збір" врегульовано порядок повернення сплаченого судового збору у разі відмови у відкритті провадження у справі.

Так, відповідно до положень статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 166, 167, 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 Ж.М. Мельник-Томенко          

Судді                                                                                                                                                         А.В. Жук

                                                                                                               Н.М. Мартинюк