УХВАЛА
 
2 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 610/2835/18
провадження № 51-524 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі: 
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 березня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року,
в с т а н о в и л а:
Засуджений звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 3 лютого 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. У цьому рішенні також було зазначено у чому саме полягали допущені недоліки скарги та роз`яснено, що в разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК не дотримано. 
Зокрема, у поданій скарзі, не погоджуючись із вироком у частині засудження за розбій і стверджуючи про вчинення менш тяжкого злочину, ОСОБА_4 не наводить обґрунтування неправильності висновків місцевого суду щодо оцінки доказів, допущення таких порушень норм права, які є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну згаданого рішення на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на статті 84, 94, 370, 374, 412, 413 цього Кодексу в їх взаємозв`язку, зважаючи також на встановлені у справі фактичні обставини. 
Разом із цим попри те, що оспорюваний вирок переглядався в апеляційному порядку, у касаційній скарзі засуджений не зазначив в аспекті статей 404, 405, 419 КПК обґрунтування незаконності ухвали та яких саме доводів сторони захисту не було розглянуто і не надано вичерпних відповідей. 
Крім того, вимога скаржника про скасування вироку через необхідність покращення становища шляхом зміни кваліфікації діяння і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, а також відсутність вказівки щодо долі ухвали апеляційного суду, не узгоджується з правилами ст. 436 КПК. 
Оскільки згідно зі ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, невідображення у ній аргументів про неправильне застосування судами нижчих інстанцій норм права та правової оцінки обставин і відсутність чітко сформульованої вимоги (тобто недодержання ст. 427 КПК), перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК особі, яка її подала.
Таке рішення не перешкоджає повторному зверненню до суду касаційної інстанції зі скаргою, в порядку передбаченому згаданим Кодексом, зважаючи також на правила ст. 117 КПК (клопотання має містити обґрунтовані підстави для поновлення пропущеного строку).
Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 березня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                              ОСОБА_3