УХВАЛА

23 січня 2020 року 
м. Київ

Справа №  925/78/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Кролевець О. А., Студенець В. І., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на рішення Господарського суду Черкаської області
у складі судді Грачова В. М.
від 17.04.2019 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Козир Т. П., Коробенко Г. П., Яковлєв М. Л.
від 10.12.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
до Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю імені Устименка, Державна казначейська служба України
про стягнення 90 152,56 грн,                                        

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про стягнення 90 151,56 грн в рахунок відшкодування завданих збитків.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.04.2019 у справі                  № 925/78/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019, у задоволенні позову відмовлено.

26 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.04.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 у справі № 925/78/19.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне. 

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287  Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених підпунктами "а"-"г" цієї норми.

Згідно з частиною 5 статті 12  Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

У пункті 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 90 152,56 грн,    що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2019 рік - 192 100,00 грн), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа № 925/78/19 є малозначною.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, законодавець надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Водночас у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" зазначає, що розгляд цієї справи становить значний суспільний інтерес, має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, а також розгляд цієї касаційної скарги потрібен для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки суди попередніх інстанцій не врахували вказаних у скарзі правових позицій Верховного Суду щодо спірних процесуальних питань.

Верховний Суд вважає, що вказані скаржником доводи зводяться до заперечення встановлених судами обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи, до переоцінки доказів, які були здійсненні судами під час розгляду справи по суті, і в цілому до заперечення результату розгляду справи судом.

Верховний Суд зазначає, що аргументів та доводів, які б свідчили про те, що справа становить значний суспільний інтерес, має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з матеріалів даної касаційної скарги не вбачається та вони не знайшли свого документального підтвердження.

Крім того, зазначені у касаційній скарзі посилання на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду, колегією суддів не приймаються, з огляду на те, що правовий висновок у цій справі, не доводить наявності неоднакового застосування судом одних і тих самих норм права, а свідчить лише про наявність у цих справах різних істотних обставин, підтверджених/непідтверджених належними та допустимими доказами, в залежності від яких і були постановлені відповідні судові рішення.

При цьому, Суд зазначає, що використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Враховуючи вищезазначене, Верховний Суд, розглянувши доводи, викладені у касаційній скарзі дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.04.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 у справі № 925/78/19.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає скарженню.

Головуючий                                                                                              Н. М. Губенко

Судді                                                                                                                    О. А. Кролевець

                                                                                                                                В. І. Студенець