ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 33/807/12/20 Головуючий в 1-й інстанції – Дністрян О.М.
Єдиний унікальний № 310/8371/19 
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП                 Доповідач в 2-й інстанції – Білоконев В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
10 січня 2020 року                                                        м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Соботюк В.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької областівід 22 листопада 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Також постановлено стягнути з  ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15.10.2019 року о 16 годині 23 хвилин в м. Бердянськ по вул. Свободи, 61, ОСОБА_2 керував автомобілем Lexus LS 460, д/з НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння (висновок КУ БПНД №1168 від 15.10.2019р.). Своїми діями порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник Соботюк В.А. вважає, що зазначена постанова винесена із неправильним застосуванням матеріального права та порушенням норм процесуального права, внаслідок чого вважає її такою, що підлягає скасуванню.
Зауважує, що пояснення ОСОБА_3 , що він начебто 11.10.2019р. вживав наркотичний засіб, то зазначає, що він себе обмовив, так як це зробив в результаті того, що працівник поліції ОСОБА_4 , ввів його в оману після того як було проведено тест на наркотики. А саме оголошення позитивного результату дослідження, ОСОБА_3 було «запропоновано» сказати під запис, що він дійсно за декілька днів вживав наркотик і що йому за це нічого не буде, що факт вживання наркотику не є підставою вважати, що він під час керування транспортного засобу перебуває в стані наркотичного сп`яніння. І не розуміючи наслідків цього, себе обмовив.
Суд першої інстанції обґрунтував свій висновок щодо доведеності вини ОСОБА_2 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та висновку КУ БПНД №1168 від 15.10.2019р. Відповідно, до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.10.2019р. складеного інспектором ОСОБА_4 ., в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: тремтіння рук, неадекватна поведінка, блідне обличчя. Вважає, що інспектор безпідставно направив ОСОБА_2 на огляд, так як жодної ознаки наркотичного сп`яніння, виявлено не було. Зазначені такі ознаки як тремтіння рук, неадекватна поведінка, блідне обличчя не є ознаками будь якого сп`яніння, так як не передбачені інструкцією. Далі, знаходячись в КУ «БПНД», під час проведення медичного огляду ОСОБА_2 , було порушено процедуру проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та порядок відібрання зразків, замість відібрання зразків в дві ємності відбиралось фактично лише в одну ємність.
Вважає що наданий до протоколу висновок КУ БПНД №1168 від 15.10.2019р щодо результатів медичного огляду є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням Інструкції та ст.266 КУпАП. Крім того, використання багатопрофільного тесту для виявлення наркотиків надає лише попередній результат, а тому необхідно проведення розгорнутого лабораторного дослідження. Під час судового розгляду, ОСОБА_2 звертав увагу суду, що під час керування автомобілем він не знаходився в наркотичному стані і просив провести повторне дослідження його сечі, але його клопотання взагалі було проігноровано. 
Суд першої інстанції належним чином не перевірив доводів ОСОБА_2 щодо наявності або відсутності неприязних відносин між ним та інспектором, не надав належної оцінки висновку КУ «БПНД» №1268 від 06.11.2019р. відповідно до якого він знаходиться у тверезому стані та сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 10 ААЄ №503569 від 06.11.2019р. де зазначено, що ОСОБА_2 до зберігання та носіння зброї придатний. А також не було враховано поведінку ОСОБА_2 після первинного огляду (15.10.2019р.), щодо того, що він вимагав повторного дослідження, неодноразово намагався здати повторно аналізи. Звертає увагу на той факт, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серія ОБ № 061631 складеного відносно ОСОБА_2 взагалі не вказані ознаки наркотичного сп`яніння, що на його думку є порушенням.
Також звертає увагу суду, що суд першої інстанції безпричинно не надав жодної оцінки доводам ОСОБА_2 , щодо відсутності підстав для зупинки його транспортного засобу працівниками поліції. В судовому засіданні інспектор ОСОБА_4 пояснив, що причиною зупинки було порушення п.2.3 «в» ПДР України - не пристебнутий ремінь безпеки і що у зв`язку з малозначністю правопорушення він лише усно виніс ОСОБА_2 попередження.
Підкреслює, що крім пояснень інспектора про наявність підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , нічим не підтверджується. Також не є зрозумілим, яким чином, інспектор виявив вказане правопорушення, так як рух транспортних засобів по вул. Свободи в м. Бердянську відбувається в односторонньому напрямку і службовий автомобіль їхав позаду ОСОБА_2 . Суд першої інстанції повністю проігнорував прохання ОСОБА_2 дослідити відеозапис, доданий до протоколу, коли його було зупинено.
Просить постанову суду у відношенні ОСОБА_2 скасувати, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
09.01.2020 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява захисника Соботюка ОСОБА_5 , в якій він просить провести слухання справи в його відсутність та в відсутність ОСОБА_1 та крім іншого, зауважує, що просить ще раз звернути увагу суду на той факт, що медичний огляд та дослідження ОСОБА_2 було проведено з порушенням порядку, оскільки в графах 21 та 22 Акту зазначено час лабораторної діагностики та час відбору біологічного середовища: 16 год. 55 хвилин, а висновок про те, що ОСОБА_2 знаходиться в стані сп`яніння складений о 16 год. 50 хв., і це є прямим порушення, оскільки спочатку проводиться медичний огляд та дослідження, а потім вже лікар складає висновок. 

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото  і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Всупереч твердженням апелянта, вважаю, що суд першої інстанції досить повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідив докази, які наявні в матеріалах справи, повно та правильно виклав їх у постанові, оцінив у плані відносності, допустимості, достовірності і на цих підставах прийшов до правильного висновку про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні першої інстанції, ОСОБА_2 свою провину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що 15.10.2019р. приблизно о 16-10 год. він керував автомобілем по вул. Свободи, рухався зі швидкістю 20 км/ч, нічого не порушував. До нього під`їхали працівники поліції та відразу запропонували поїхати на експертизу. Він поїхав на своєму автомобілі, здав аналіз сечі, після чого йому повідомили, що є «канабіс». Він зателефонував знайомому, який працює в таксі, щоб той приїхав. Він хотів пройти ще раз медичний огляд, але йому відмовили. 16 жовтня він пройшов медичний огляд в м. Дніпро, оскільки на наступний день в КУ «БПНД» йому знову відмовили у проходженні огляду. Не розуміє, з яких підстав його зупиняли працівники поліції, він ніколи не притягувався до відповідальності через перебування в стані наркотичного сп`яніння, крім того йому видали новий сертифікат на носіння зброї. Вважає, що необхідно провести повторну експертизу його сечі. Також пояснив, що він вже тривалий час нічого не вживає, кілька днів назад його пригощали друзі якимись «цукерками», а в той день він їхав після тренування, нічого не вживав, тільки протеїн. Після допиту свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_2 також повідомив, що вживав наркотичний засіб ще 11 жовтня. 

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні першої інстанції пояснив, що він працює в службі таксі, ОСОБА_2 його іноді викликає, вони знайомі. Також зазначив, що в жовтні цього року йому зателефонував ОСОБА_8 і попросив його приїхати перегнати автомобіль. Коли він приїхав, то побачив, що працівник поліції складає протокол. Артем запропонував зробити повторну експертизу. Потім він сів за кермо та повіз Артема. 

Свідок ОСОБА_4 суду першої інстанції пояснив, що працює інспектором СРПП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області. Крім того, пояснив, що в той день він ніс службу, зупинили автомобіль Лексус, водій цього автомобіля – ОСОБА_2 вийшов із авто, був нервовий, кричав, обурювався, вів себе зухвало, у нього тремтіли руки. На питання, чи вживав наркотичні засоби, відповів, що не вживав. Від проходження огляду не відмовлявся, здав сечу в медичному закладі, де і був проведений тест, який показав, що є наркотичне сп`яніння. Потім водій став говорити, що таки вживав наркотичний засіб, але декілька днів тому. На водія далі був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Причиною зупинки його автомобіля було порушення п. 2.3 «в» ПДР України – не пристебнутий ремінь безпеки. 

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні першої інстанції пояснив, що працює в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР лікарем - психіатром. Також зазначив, що 15.10.2019р. о 16-50 год. ОСОБА_2 був доставлений працівниками поліції для проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння. Після проведення огляду було встановлено, що водій знаходиться в стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів. На його запитання, чи вживає наркотичні засоби, водій відповів, що 2 роки не вживав. Проте після проведення експертизи, сказав, що декілька днів тому вживав наркотичні засоби, що містять марихуану. 

Крім того, провина ОСОБА_2 , підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №061631 від 15.10.2019р.; письмовими поясненнями ОСОБА_2 в протоколі, де останній зазначив, що вживав наркотичний засіб 11 жовтня, проте вважає, що присутність наркотичних засобів в сечі не визначає, що він знаходиться в стані наркотичного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, складеного 15.10.2019р. о 16 год. 50 хв.; висновком КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР №1168 від 15.10.2019р, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував в стані наркотичного сп`яніння (канабіоїди); письмовими поясненнями медсестри КУ «БПНД» ОСОБА_9 від 15.10.2019р., письмовими поясненнями лікаря-психіатра КУ «БПНД» ОСОБА_6 ; поясненнями, наданими в судовому засіданні, свідків – інспектора СРПП №2 Бердянського ВП Колеснікова О.В. та лікаря КУ «БПНД» ЗОР Мостіпана К.О.
Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 , належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цього адміністративного правопорушення.
Доводи апелянта щодо пояснень ОСОБА_3 , що він начебто 11.10.2019р. вживав наркотичний засіб, та зазначає, що він себе обмовив, так як це зробив в результаті того, що працівник поліції ОСОБА_4 , ввів його в оману після того як було проведено тест на наркотики, суд апеляційної інстанції, також як і суд першої інстанції розцінює як бажання уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, яке повністю спростовується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апелянта з приводу того, що інспектор безпідставно направив ОСОБА_2 на огляд, так як жодної ознаки наркотичного сп`яніння, виявлено не було, а зазначені такі ознаки як тремтіння рук, неадекватна поведінка, блідне обличчя не є ознаками будь якого сп`яніння, так як не передбачені інструкцією, є необґрунтованими, оскільки ознаки наркотичного сп`яніння, які вказані у направленні (а.с.2) фактично співпадають з ознаками наркотичного сп`яніння, які вказані в п. 4 ч.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС за № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Доводи апелянта з приводу того, що знаходячись в КУ «БПНД», під час проведення медичного огляду ОСОБА_2 , було порушено процедуру проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та порядок відібрання зразків, замість відібрання зразків в дві ємності відбиралось фактично лише в одну ємність, у зв`язку з чим, він вважає що наданий до протоколу висновок КУ БПНД №1168 від 15.10.2019р щодо результатів медичного огляду є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням Інструкції та ст.266 КУпАП, є голослівними та не підтверджуються документами, а також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції належним чином не перевірив доводів ОСОБА_2 щодо наявності або відсутності неприязних відносин між ним та інспектором, є також голослівними і нічим не підтверджуються, окрім показів ОСОБА_2 .

Доводи апелянта про те, що суд не надав належної оцінки висновку КУ «БПНД» №1268 від 06.11.2019р. відповідно до якого він знаходиться у тверезому стані та сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 10 ААЄ №503569 від 06.11.2019р., є також необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки огляд проведений через 21 день після вчинення адміністративного правопорушення не має ніякого правового значення.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції безпричинно не надав жодної оцінки доводам ОСОБА_2 , щодо відсутності підстав для зупинки його транспортного засобу працівниками поліції, то вони також є необґрунтованим, оскільки, як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_4 , які він надав суді першої інстанції, причиною зупинки автомобіля ОСОБА_2 було порушення п. 2.3 «в» ПДР України – не пристебнутий ремінь безпеки. 
Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, зокрема про інші порушення працівниками поліції процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння та при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.
Доводи адвоката, викладені в заяві до суду, а саме, що висновок про те, що ОСОБА_2 знаходиться в стані сп`яніння був складений раніше, о 16 годині 50 хвилин, чим відбір біологічного середовища, який був проведений о 16 годині 55 хвилин, є також необґрунтованими, оскільки допитаний в судовому засіданні лікар ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_2 був доставлений працівниками поліції для проведення медичного огляду 15.10.2019 року о 16 годині 50 хвилин, що підтверджується п.5 висновку № 1168 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, апеляційні вимоги захисника щодо закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені, оскільки, в апеляційним порядком перевірено, що водій ОСОБА_2 дійсно перебував у стані наркотичного сп`яніння.
За таких обставин, постанова Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника Соботюк В.А., який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без зміни. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.М. Білоконев
Дата документу  Справа № 310/8371/19