Справа № 991/144/20
Провадження №11-сс/991/188/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2020 року                                                                місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
особи, яка подала апеляційну скаргу – ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 січня 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.01.2020 скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2019, повернуто особі, яка її подала, як таку, що не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.
На вказану ухвалу ОСОБА_6 24.02.2020 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 11.01.2020.
В обґрунтування заявленої вимоги зазначає, що ним пропущений строк на оскарження вищевказаної ухвали у зв`язку з його хворобою, інвалідністю 1-ої групи та у зв`язку зі зверненням до Солом`янського суду міста Києва зі скаргою за захистом його порушених прав.
У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав клопотання та просить його задовольнити, посилаючись на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Детектив, прокурор у судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, та про причини неявки суд не повідомили. А тому, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, апеляційна скарга розглядається без участі прокурора та детектива.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6 , дослідивши доводи клопотання колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає до задоволення. 
Частиною 1 статті 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В той же час право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
Дотримання вказаного положення включає в себе оскарження відповідних судових рішень у межах установлених законом процесуальних строків.
Згідно з ч. 1 ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 117, п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи знайде підстави для його поновлення.
Отже, хоча статтею 117 КПК України і передбачено норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише у разі наявності поважних причин пропуску такого строку. При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, судом мають враховуватися такі обставини, як тривалість процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.
При вирішенні клопотання колегія суддів також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, в якому Європейський Суд акцентує увагу на тому, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, зокрема процесуальні заборони й обмеження, з метою запобігання перетворенню судового процесу на «безладний рух». З аналізу практики ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», «Рябих проти Росії», «Устименко проти України», «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії» вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції; 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру; 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок).
Матеріалами клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку встановлено такі обставини.
Оскаржувана ОСОБА_6 ухвала слідчого судді від 11.01.2020 постановлена без виклику особи, яка її оскаржує. Копію ухвали направлено супровідним листом від 12.01.2020 на адресу заявника, та така отримана останнім 20.01.2020. (а.с. 10,11).
Апеляційна скарга ОСОБА_6 подана 21.02.2020 та поступила в Апеляційну палату Вищого антикорупційного суду 24.02.2020 (а.с.12).
Таким чином, апеляційну скаргу подано з пропуском п`ятиденного строку на оскарження. 
Відповідно до копії довідки від 27.01.2020 № 5 Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Центру первинної медико-санітарної допомоги № 5 міста Маріуполя ОСОБА_6 перебував на амбулаторному лікуванні за місцем проживання з 16.01.2020 по 27.01.2020. (а.с.19)
Згідно з копією скарги ОСОБА_6 20.01.2020 склав скаргу до Солом`янського районного суду міста Києва, на бездіяльність детектива НАБУ, яка поступила у вказаний суд 28.01.2020. (а.с.17)
Враховуючи вказані обставини, слід дійти висновку, що в період амбулаторного лікування ОСОБА_6 оскаржував бездіяльність детектива, а тому інвалідність та захворювання не є тими особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру, які могли обумовити не подання апеляційної скарги протягом тривалого часу – з 20.01.2020 до 21.02.2020, та стверджують наявність поважних причин пропуску строку на подання апеляційної скарги. 
Крім того, безпідставними є доводи ОСОБА_6 , що він не міг подати вчасно апеляційну скаргу у зв`язку з виконанням ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.01.2020 та зверненням за територіальністю НАБУ 20.01.2020 зі скаргою до Солом`янського районного суду міста Києва.
Так, з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею в резолютивній частині вказано, що ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії. (а.с.9) 
А тому, висновок слідчого судді про непідсудність скарги Вищому антикорупційному суду при тому, що ним зазначено в ухвалі порядок і строк оскарження, не є тією обставиною, що стверджує неможливість подання апеляційної скарги у встановлений законом строк до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у зв`язку з необхідністю подання скарги до Солом`янського районного суду міста Києва.
Інших поважних причин пропуску процесуальних строків для їх поновлення у клопотанні не наведено.
Таким чином, будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість подання ОСОБА_6 апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 січня 2020 року у визначений законом строк у клопотанні не наведено і у судовому засіданні не встановлено. А тому, оскільки поважність причин пропуску не встановлена, відсутні підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження та, зокрема, суд за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Повернення апеляційної скарги, згідно положень ч. 7 ст. 399 КПК України, не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
З урахуванням вищенаведеного апеляційну скаргу слід повернути ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст.117, 399 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 січня 2020 року.
Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 січня 2020 року, якою його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2019, повернуто особі, яка її подала, як таку, що не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення. 
Головуючий:                                                               ОСОБА_2 
Судді:                                                                        ОСОБА_3                            
ОСОБА_4