ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/19030/19	Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М. 	
Провадження № 33/817/36/20 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія - ч.1  ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. 
з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2019 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в кредитній спілці "ДОВІРА",
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 05.08.2019 р. о 22 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. Симоненка, 6 керував транспортним засобом «Фольксваген Транспортер» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора 6820 «Драгер», відповідно до якого ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння (0.57% проміле). Однак ОСОБА_1 з даним результатом був незгідний, після чого огляд на стан сп`яніння проводився в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» Тернопільської обласної ради, згідно висновку якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, зокрема виявлено у його крові 0,29 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку змінив в судовому засіданні апеляційного суду та просив строк на апеляційне оскарження поновити, задовольнити клопотання колективу Кредитної спілки "ДОВІРА" про передачу матеріалів справи на розгляд даного трудового колективу, скасувавши постанову місцевого суду.
Зокрема вказує, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про час та місце розгляду справи та розглянув її у його відсутності, чим порушив право на захист, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 24 грудня 2019 року.
Зазначає, що автомобіль йому необхідний для виконання своїх посадових обов"язків, а позбавлення права керування негативно вплине на його матеріальний стан.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який щиро розкаявся, визнав свою провину у вчиненні даного правопорушення та просив задовольнити його змінену апеляційну скаргу, передавши його на поруки колективу Кредитної спілки "ДОВІРА", перевіривши доводи зміненої апеляційної скарги та матеріали справи, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а змінену апеляційну скаргу - задовольнити.
Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд надсилав ОСОБА_1 за адресою його проживання, а саме: АДРЕСА_1 повідомлення про час та місце розгляду справи, а також оприлюднював оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду щодо його виклику в судове засідання на 17 год. 04 листопада 2019 року. Однак, з невідомих суду причин останній вказаних повідомлень не отримував та в судове засідання на вказані час та дату не з"явився, у зв"язку з чим суд першої інстанції, вичерпавши можливості щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи відносно нього, розглянув її у відсутності останнього.
Копію оскаржуваної постанови місцевий суд направляв за зазначеною адресою проживання ОСОБА_1 , яку останній також не отримав.
Разом з тим, відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Оскільки будь-яких даних, які б підтверджували належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, а також те, що останній отримував надіслану йому копію оскаржуваної постанови, немає, вважаю, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин.
Що стосується суті оскаржуваної постанови, то слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримані і його винуватість в порушенні ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в постанові судді місцевого суду, доведена наявними в справі доказами, з чим погодився ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.
Водночас, доводи ОСОБА_1 про можливість застосування відносно нього інших заходів впливу, ніж накладення стягнення, заслуговують на увагу.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 повідомив, що проживає в м. Тернополі з батьками пенсіонерами, які отримують мінімальну пенсію, та братом - інвалідом дитинства і є єдиним годувальником в сім"ї, а тому робота водієм у кредитній спілці є їхнім єдиним джерелом доходу.
Як вбачається із матеріалів, доданих до клопотання колективу Кредитної спілки "ДОВІРА" про передачу ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу, останній у даній кредитній спілці працює водієм, виключно позитивно характеризується за місцем роботи, колектив якого на загальних зборах осудив дії ОСОБА_1 , але вважав за необхідне звернутися з клопотанням до суду про його звільнення від адміністративної відповідальності з передачею на поруки колективу.
Згідно даних характеристики на ОСОБА_1 , за час роботи він зарекомендував себе з позитивної сторони, до виконання своїх обов"язків відноситься добросовісно та відповідально, чесний, трудолюбивий, постійно працює над підвищенням свого професійного рівня та ділової репутації. Окрім того, користується авторитетом серед колег по роботі, самокритично сприймає зауваження і вживає заходи для усунення недоліків у своїй роботі.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
Статтею 21 КУпАП передбачена можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею на поруки трудового колективу. Це питання вирішується судом з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника та є правом суду. При цьому суд враховує, що відповідно до статті 252-1 КЗпП України трудовий колектив підприємства утворюють усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством. 
З огляду на вказані обставини, в тому числі того, що під час визначення стану алкогольного сп"яніння у ОСОБА_1 газоаналізатор видав показник 0,29% проміле, який є наближеним до допустимої норми 0,20%, а також того, що керування транспортним засобом у Кредитній спілці "ДОВІРА", де він працює водієм, є єдиним джерелом доходу його сім"ї, з метою досягнення виховного ефекту, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу винного, який щиро розкаюється у скоєному, виключно позитивно характеризується за місцем роботи, беручи до уваги клопотання трудового колективу про передачу матеріалів щодо нього на розгляд трудового колективу, суд вважає за доцільне дане клопотання задовольнити, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передати матеріали на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу.

Керуючись ст.ст. 21, 294 КУпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:
Строк на апеляційне оскарження поновити.
Змінену апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрити.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудовому колективу Кредитної спілки "ДОВІРА".
Про заходи громадського впливу, застосовані до ОСОБА_1 , керівник Кредитної спілки "ДОВІРА" повинен не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити Тернопільський апеляційний суд.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис