ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року	Львів	Справа № 167/1443/19 пров. № А/857/573/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
          головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
          суддів          -                                                    Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,
 з участю секретаря судового засідання -    Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Рожищенського районного суду Волинської області  від 10 грудня 2019 року про повернення позовної заяви у справі №167/1443/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Копачівської сільської ради Рожищенського району про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції - Сіліч І. І.,
час ухвалення рішення - 10.12.2019 року, 
місце ухвалення рішення - м. Рожище,
дата складання повного тексту рішення - 10.12.2019 року,

                                                     в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Копачівської сільської ради Рожищенського району, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області  від 10 грудня 2019 року позовну заяву у цій адміністративній справі повернуто позивачу у зв`язку з тим, що наведені позивачем причини пропущення строку на звернення до суду не дають підстав для визнання їх поважними та поновлення строку звернення до суду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що системною роботою Укрпошти чітко встановлено, який саме перелік документів є належними і допустимими доказами для підтвердження направлення поштового направлення, пересилання і отримання документів, а саме: квитанції в оригіналі з відповідного відділення пошти. Зазначає, що жодних листів на свою адресу не отримувала, а тому ні про розгляд справи 30 серпня 2019 року щодо накладення на неї адміністративного стягнення, ні про результати такого розгляду повідомлена не була. Звертає увагу, що 04 жовтня 2019 року її неповнолітньому сину вручили постанову про накладення адміністративного стягнення, і саме з цієї дати вона дізналася про існування такої. Вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено їй у поновленні строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення і тим самим позбавив права на доступ до правосуддя. Просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, на засідання адміністративної комісії позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце його проведення. Звертає увагу, що ОСОБА_1 відмовилася від отримання повістки про виклик, тому їй в усній формі було повідомлено про розгляд справи. Таким чином, вважає, що позивач була належним чином повідомлена про час і місце розгляду, але на засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Копачівської сільської ради не прибула, жодних заяв та клопотань не подала, а тому не скористалася своєю можливістю щодо вчинення будь-яких дій. Крім того, вихідним листом від 02 вересня 2019 року №776 їй була надіслана копія постанови.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів. 
Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати з таких підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем причини пропущення строку на звернення до суду не дають підстав для визнання їх поважними та поновлення строку звернення до суду, тому позовну заяву необхідно повернути.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, виходячи з наступного.
Ст.122 КАС України передбачає, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Ст.286 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Наведеною вище нормою встановлено певний процесуальний порядок дій, який передує постановленню ухвали про повернення позовної заяви відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, а саме: позов має бути подано після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані особою у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху; протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку;          у разі якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, дійшов висновку про те, що наведені позивачем причини пропуску строку на звернення до суду не дають підстав для визнання їх поважними та поновлення строку звернення до суду, оскільки позивач мала можливість своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів вважає вищевказаний висновок суду першої інстанції помилковим, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази про отримання позивачем постанови за наслідками розгляду матеріалів адміністративної справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП від 30 серпня 2019 року.
З копії постанови №15 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 30 серпня 2019 року вбачається, що остання на засідання адміністративної комісії не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце його проведення.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу супровідним листом від 02 вересня 2019 року №776 направлено копію постанови №15 від 30 серпня 2019 року (а.с. 81). Письмовими поясненнями відповідача стверджується, що такий направлено рекомендованим листом з повідомленням та повернувся «за закінченням терміну зберігання». Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що рекомендований лист з повідомленням про вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання» до матеріалів справи не долучено.
При цьому, відповідно до п.17 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (п.90 вказаних Правил).
Згідно з п.116, 117 зазначених Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.
Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.
П.4 ч.6 ст.251 КАС України передбачає, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Матеріалами справи підтверджується, що копію постанови №15 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення було направлено листом №776 від 02 вересня 2019 року, однак поштове повідомлення з проставленням відмітки про відмову отримати копію постанови чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду у матеріалах справи відсутнє.
Також, необхідно зазначити, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, тобто у разі направлення позивачу листа 02 вересня 2019 року, як стверджує відповідач таке повернулося «за закінченням терміну зберігання», позивач стверджує, що поштою такого не отримала, тому, враховуючи наведене вище, датою вручення необхідно вважати 02 жовтня 2019 року, а ОСОБА_1 звернулася в суд 09 жовтня 2019 року.
Колегія суддів звертає увагу на те, що поважними є причини пропуску строку звернення до суду при наявності яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим, тобто існують такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Аналізуючи доводи вказаного клопотання щодо поновлення строку звернення до суду, колегія суддів вважає, що наведені у ньому обставини зумовили об`єктивну неможливість звернення до адміністративного суду в межах встановленого ч.2 ст.286 КАС України строку та є поважними причинам пропуску цього строку.
Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для поновлення строку.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.
Разом з тим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення помилкового судового рішення про повернення позовної заяви ОСОБА_1 .
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву позивачу, позбавив її можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив її право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.5 КАС України.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин справи, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі скасуванню, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.229, 242, 243, 246, 250, 310, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

                                                    п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу  Рожищенського районного суду Волинської області  від 10 грудня 2019 року про повернення позовної заяви у справі №167/1443/19 скасувати та направити справу на продовження розгляду в суд першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя	 	О. І. Мікула 	
Судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 24 лютого 2020 року.