ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/14339/18                                        Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року                                                                                м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г. В.
суддів:                    Парінова А. Б., Собківа Я. М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київського міського військового комісаріату Міністерства оборони України
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року
у справі № 826/14339/18 (розглянуто у порядку спрощеному позовному провадженні)
за позовом ОСОБА_1 
до відповідача Київського міського військового комісаріату Міністерства оборони України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства оборони України
про          визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :
У вересні 2018 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач) з позовом до Київського міського військового комісаріату Міністерства оборони України (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство оборони України (надалі – третя особа, МОУ) про визнання протиправними дій КМВК про відмову у направленні поданих документів до розпорядника бюджетних коштів - МОУ, щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого відповідно до Закону України “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 “Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві”; зобов`язання відповідача направити до розпорядника бюджетних коштів - МОУ, висновок та подані документи щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до Закону України “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 “Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві”.
В обґрунтування позову зазначено, що останньому було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, отриманої при виконанні обов`язків військової служби на території Республіки Афганістан, де велись бойові дії у 1982 році. Проте, відповідача протиправно відмов у направленні до МОУ поданих ним документів щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю третьої групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідно до положень Закону України “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” він має право на отримання відповідної одноразової грошової допомоги; при звернені за призначенням допомоги надані всі необхідні документи, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 “Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві”.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії Київського міського військового комісаріату щодо відмови у направленні поданих документів до розпорядника бюджетних коштів – Міністерства оборони України, щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого відповідно до Закону України “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975. Зобов`язано Київський міський військовий комісаріат подати до Міністерства оборони України висновок та подані документи щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до Закону України “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975. В іншій частині адміністративного позову відмовити.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідачем (надалі – апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції не проведено належного аналізу нормам права, зокрема не взято до уваги, підстави для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 “Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві”.
Позивач та третьою особою відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах, у тому числі з 02 квітня 1983 року по 04 серпня 1985 року приймав участь у бойових діях в Афганістані.
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 07    червня 2016 року серії АВ №0447651 ОСОБА_1 визнано інвалідом третьої групи з 31 травня 2016 року, причина інвалідності – поранення (контузія) та захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
З наявної в матеріалах справи копії витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 05 квітня 2016 року №1476 вбачається, що захворювання старшого лейтенанта у відставці ОСОБА_1 , 1965 року народження, визнані такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 звернувся до КМВК із заявою від 19 березня 2018 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності третьої групи, що настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії.
За результатами розгляду заяви, відповідач листом від 06 квітня 2018 року №ВСЗ/685 повідомив про відсутність законних підстав для направлення поданих документів на комісію Департаменту фінансів Міністерства оборони України для прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги, оскільки позивачем не надано довідку про отримання контузії головного мозку – 1984 року.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначені та виплаті йому одноразової грошової допомоги, а своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності порушеним, звернувся з даним позовом до суду. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, є звернення з відповідною заявою та іншими необхідними документами до уповноваженого органу, в даному випадку Київського міського військового комісаріату, який у встановлений строк розглядає отримані документи та складає висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, після чого направляє його розпоряднику бюджетних коштів – Міністерству оборони України для прийняття відповідного рішення про призначення чи про відмову в призначенні допомоги. Суд першої інстанції звернув увагу, що прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги відноситься до компетенції Міністерства оборони України, а на Київський міський військовий комісаріат покладено обов`язок направлення до Міністерства оборони України відповідного висновку та документів для прийняття відповідного рішення.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 41 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців” одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 16 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Відповідно до частини 9 ст. 163 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі – Порядок № 975).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 975 установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:
допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);
допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Згідно з положеннями пункту 6 Порядку, військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності I    групи; 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи; 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Пунктом 11 Порядку встановлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, – копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Згідно пункту 13 Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
З системного аналізу зазначених правових норм вбачається, що на військові комісаріати покладено обов`язок щодо оформлення та подання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів для виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності військовослужбовцям, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному при виконанні обов`язків військової служби, а, в свою чергу, Міністерство оборони України має прийняти у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги та надіслати його разом з документами обласному військовому комісаріату для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Крім того, прийняте рішення має бути оформлено у встановленому законодавством порядку.
Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2019 року по справі №331/1595/17, 01.08.2018 року по справі № 750/5060/17, від 22.08.2018 у справі № 802/1966/17-а, від 18.10.2018 року по справі № 825/454/18, від 20.05.2019 року по справі № 697/566/17.
Колегія суддів звертає увагу, що подані позивачем документи повинні бути розглянуті Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги і вже перевірені фахівцями документи мають бути подані Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової допомоги. Згідно Порядку № 975, саме до виключних повноважень Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової допомоги, віднесено право на прийняття рішення про призначення або відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, а тому, прийняття рішення обласним військовим комісаріатом, яке не передбачене Порядком № 975, щодо повернення документів на доопрацювання/залишення без реалізації, є протиправним та виходить за межі наданих повноважень.
З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги відноситься до компетенції Міністерства оборони України, а на Київський міський військовий комісаріат покладено обов`язок направлення до Міністерства оборони України відповідного висновку та документів для прийняття відповідного рішення.
Колегія суддів відхиляє твердження апелянта, що судом першої інстанції не взято до уваги, що у позивача відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, оскільки в даному випадку відповідачем не надано висновок до Міністерства оборони України щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до вищезазначеної постанови, що є обов`язковим.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на позовну заяву, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги. 
Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Київського міського військового комісаріату Міністерства оборони України - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя:                                                                      Г.В. Земляна

Судді:                                                                                 А.Б. Парінов

                                                                                                    Я.М. Собків