П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 522/9007/19	
Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача - судді Косцової І.П.,
суддів - Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.
за участі секретаря - Стефанцевої Ю.П.
апелянта - ОСОБА_1 
представник відповідача - не з`явився 
представник третьої особи - не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на  рішення  Приморського  районного  суду м. Одеси  від  17 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту поліції в особі інспектора патрульної поліції 1роти 3 батальйону УПП в Одеській області лейтенант поліції Скалацького Ярослава Володимировича, за участю третьої особи: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову інспектора патрульної поліції 1роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Скалацького Ярослава Володимировича від 16.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення за  ч.3  ст. 122  КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, визначений ч.3  ст. 122  КУпАП, оскільки його автомобіль не перешкоджав дорожньому руху, а причиною зупинки та стоянки транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 Правил дорожнього руху була необхідність висадки пасажиру та в подальшому вчинення іншим водієм транспортного засобу відносно його автомобілю дорожньо-транспортної пригоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського  районного  суду м. Одеси  від  17 грудня 2019 року.  у задоволенні позову відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення оформлена відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, отже підстави для задоволення позову відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене у справі рішення та постановити нове про задоволення позову.
В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі неповністю дослідив надані сторонами докази, що, як наслідок, призвело до передчасного висновку щодо законності оскаржуваної постанови. 
Так, судом не надано належної правової оцінки довідці  КП «Специалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ», зміст якої  фактично підтверджує незаконність встановлення дорожніх знаків 3.34 по вул. Семінарській навпроти будинку №6. Суд безпідставно не викликав в якості свідка іншого учасника ДТП - працівника військової прокуратури, який скоїв ДТП шляхом наїзду на його автомобіль та зазначив, що оскаржувана постанова не містить  посилань на докази вчиненого правопорушення, зокрема, пояснення  свідків,  відеоматеріали тощо. Також вважає, що інспектором УПП грубо порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме, розгляд справи проведено не у приміщенні УПП, а на місці пригоди.
Управління патрульної поліції в Одеській області не скористалось правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися про день, час та місце слухання справи належним чином повідомлені.
Відповідно до ч.2  ст.313 КАС України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи.

16 травня 2019 року постановою інспектора патрульної поліції 1 роти 3 батальйону УПП в Одеській області лейтенанта поліції Скалацького Ярослава Володимировича ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. (а.с.6).
Підставою для прийняття постанови стало те, що 16.05.2019 року приблизно о 13год. 30хв. позивач здійснив зупинку транспортного засобу марки Renault Logan, д/н     НОМЕР_1 у м. Одесі по вул. Семінарська,6, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», внаслідок чого порушив п 8.4 ПДР України. 
Позивач наполягає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, визначений ч.3 ст.122 КУпАП, отже оскаржувана постанова підлягає скасуванню в судовому порядку.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі - ПДР),  регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно розділу 33 ПДР до заборонених знаків, в тому числі відноситься знак 3.34 «Зупинку заборонено», який забороняє  зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Частиною 3  ст. 122 КУпАП  визначено, що порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП установлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить  постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах  змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. 
За приписами ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78  цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За змістом ст.ст. 73,74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Як вбачається з матеріалів справи, у підтвердження факту порушення позивачем правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, УПП в Одеській області надало до суду роздруківку виклику 102, пояснення свідків ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , а також компакт-диск з відеозаписом.
Разом з цим, ознайомившись зі змістом наданих відповідачем матеріалів, судова колегія вважає, що останні не можуть вважатись належними доказами у розумінні ст. 251 КУпАП та ст.  73 КАС України, виходячи з наступного.
З приводу наданої відповідачем роздруківки за №102, судова колегія зазначає, що остання не містить інформації, яка беззаперечно підтверджує факт порушення позивачем п 8.4 ПДР України, водночас з її змісту вбачається, що ініціатором звернення до правоохоронних органів за фактом вчинення ДТП, а також відмови поліцейських  в його оформленні, є саме позивач.
Щодо наявнихву матеріалах справи пояснень свідків, судова колегія зазначає, що за свідченнями позивача, ОСОБА_2 є водієм транспортного засобу, який фактично вчинив ДТП, а ОСОБА_3 є його знайомим, отже останні також не можуть беззаперечно підтверджувати факт порушення позивачем ПДР України.
Крім цього, ознайомившись зі змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №045763 від 16.05.2019р., колегія суддів встановила, що остання не містить інформації про технічний засіб, яким інспектор УПП здійснював фіксацію правопорушення.
Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У разі відсутності у постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, останній згідно статті 73 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що за відсутності належних доказів з боку суб`єкта владних повноважень щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано штрафу, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення є неможливим.
Аналогічна за змістом правова позиція наведена Верховним Судом у постановах від 17.07.2019р. по справі №295/3099/17 та від 13.02.2020р. по справі №524/9716/16-а.
Відповідно до п.3 ч.3  ст.286 КАС України  за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно з п.1  ст. 247 КУпАП  провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Беручи до уваги відсутність події адміністративного правопорушення, постанова серії ДП18 №045763 від 16.05.2019р. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП,   підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.
Суд апеляційної інстанції не вирішує питання про розподілу судових витрат, оскільки учасники справи звільнені від сплати судового збору по даній категорії справ, на підставі частини 3  статті 288 КУпАП.
Керуючись ст.ст.  272,  286,  308,  310,  315,  317,  321,  322,  325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Приморського  районного  суду м. Одеси  від  17 грудня 2019 року - скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту поліції в особі інспектора патрульної поліції 1роти 3 батальйону УПП в Одеській області лейтенант поліції Скалацького Ярослава Володимировича, за участю третьої особи: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 1 роти 3 батальйону УПП в Одеській області лейтенанта поліції Скалацького Ярослава Володимировича серії ДП18 №045763 від 16.05.2019р у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.   Скрипченко В.О.	
Повне судове рішення складено 19.02.2020 року.