П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/8542/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
20 січня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради про визнання дій незаконними, скасування припису, 
В С Т А Н О В И В :
В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати дії Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради протиправними та незаконними;
- скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №07-15/006/19 від 11.05.2019, винесений відносно неї.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що всі будівельні роботи з реконструкції сараю під сарай, який знаходиться в її домоволодінні, було розпочато відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 13.01.2016 №ЖТ062160110453 та здійснюються на підставі ескізу забудови земельної ділянки від 28.12.2015 №85, розробленого Коростишівським архітектурно-планувальним бюро, та будівельного паспорту №1 від 31.12.2015, виданого сектором містобудування, архітектури та будівництва Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області. При цьому, позивач звертає увагу на те, що у грудні 2015 року посадовими особами Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради вже проводилась позапланова перевірка вказаного об`єкта будівництва, однак жодних порушень ДБН 360-92 під час цієї перевірки виявлено не було.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, окрім доводів, аналогічних заявленим у позовній заяві, зокрема зазначає, що судом першої інстанції не досліджено питання відсутності у відповідача повноважень на перевірку факту дотримання позивачем протипожежних вимог, оскільки таким правом наділені лише органи ДСНС, представники якої мали бути залученні перевіряючими до перевірки позивача, оскільки питання протипожежних відстаней і розривів є специфічним та потребує спеціальних знань. 
Враховуючи наведене, на думку скаржника, припис №07-15/006/19 від 11.05.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до приписів ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на власній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ескізу забудови земельної ділянки від 28.12.2015 №85, розробленого Коростишівським архітектурно-планувальним бюро (а.с.14-15) та будівельного паспорту №1 від 31.12.2015, виданого сектором містобудування, архітектури та будівництва Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області (а.с.16), а також відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 13.01.2016 №ЖТ062160110453 (а.с.17-18) здійснює будівельні роботи з реконструкції сараю під сарай.
08.04.2019 до відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради за вхідним №07-10/113/19 надійшло звернення громадянки ОСОБА_2 щодо проведення перевірки об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з надходженням вказаного звернення відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради було видано накази від 22.04.2019 №07-03/015/19 та від 08.05.2019 №07-30/016/19 та відповідні направлення від 23.04.2019 №07-13/015/19 та від 08.05.2019 №07-13/016/19 про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом містобудівної діяльності вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: Реконструкція сараю під сарай" за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому посадовими особами відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради в період з 23.04.2019 по 11.05.2019 було проведено позапланову перевірку об`єкта будівництва Реконструкція сараю під сарай" за адресою: АДРЕСА_1 за результатами якої був складений акт від 11.05.2019 (а.с.25-36).
Зі змісту акту від 11.05.2019 вбачається, що згідно характеристик конструкцій, відповідно до ДБН В.1.1.-7:2016 вказаний об`єкт будівництва належить до ІІІ ступеня вогнестійкості.
Під час перевірки відповідачем було здійснено обміри об`єкта будівництва та встановлено, що відстань від об`єкта будівництва до межі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 становить 0,37 м, до межі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 відстань становить 0,3 м, реконструкція господарської будівлі здійснюється по межі з сусідньою земельною ділянкою по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 1822510100:01:009:0473) без об`єднання (блокування) з існуючою господарською будівлею розташованою на сусідній земельній ділянці на відстані 0,2 м, а відстань від об`єкта будівництва до існуючого житлового будинку по АДРЕСА_4 а становить 5,5 м. 
З огляду на вказане посадовими особами відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради за результатами ознайомлення з наданими документами, візуального огляду, обмірів та системного аналізу будівельних норм встановлено, що суб`єкт містобудування ОСОБА_1 виконує будівельні роботи з реконструкції сараю з порушенням будівельних норм, а саме п.3.25*ДБН 360-92** "для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м", згідно абз. 3 примітки 7 ДБН 360-92** "часткова реконструкція житлових будинків та господарських споруд на окремих садибних ділянках, які побудовані за раніше чинними нормативами, допускається за погодженням з місцевими органами архітектури і містобудування, державного пожежного та санітарного нагляду. В цьому випадку перебудова житлових будинків, їх господарських будівель та гаражів можлива за умови збереження існуючих відстаней між будівлями". Натомість, максимальні зовнішні габаритні розміри сараю зазначені в технічному паспорті до реконструкції становили у плані 2,2 м х 3,5м. Однак, обміри свідчать про те, що збільшення габаритних розмірів об`єкта будівництва призвело до зменшення існуючої протипожежної відстані до житлового будинку по АДРЕСА_4 а, та зменшення нормативної відстані до меж сусідніх ділянок від найбільш виступаючої конструкції стіни об`єкта будівництва для догляду за будівлями і здійснення їх проточного ремонту. Також встановлено, що розміщення господарської будівлі по межі з сусідньою земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1, на відстані 0,2 м від розташованої на сусідній земельній ділянці будівлі, без об`єднання (блокування) з існуючою господарською будівлею, порушує вимоги пунктів 3.24*, 3,25*. 3.25а* ДБН 360-92** (а.с.33-35).
Таким чином, за результатами перевірки були виявлені та зафіксовані в акті від 11.05.2019 порушення ОСОБА_1 п. 3.24*, 3,25*. 3.25а*, абз. 3 примітки 7 ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень", які виявились у недотриманні нею нормативних відстаней для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту від меж сусідніх ділянок до найбільш виступаючої конструкції стіни та без дотримання нормативних протипожежних відстаней до будівель і споруд розташованих на сусідніх земельних ділянках. Вищезазначений акт був складений у присутності ОСОБА_1 та підписаний нею без зауважень. Примірник акту позивач отримала 11 травня 2019 року, що підтверджується її особистим підписом в акті (а.с. 36).
11 травня 2019 року посадовими особами відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, був винесений припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким від ОСОБА_1 вимагалось усунути порушення вимог законодавства та привести об`єкт будівництва у відповідність до будівельних норм шляхом перебудови у термін до 11 червня 2019 року (а.с.39).
Правомірність винесення зазначеного припису від 11.05.2019 стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
В силу приписів ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як встановлено зі змісту апеляційної скарги позивач оскаржує припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, прийнятий стосовно неї посадовими особами відповідача, в розрізі трьох аспектів, які на її переконання були порушенні під час проведення перевірки.
Так, зокрема оцінці в даному випадку підлягає питання наявності повноважень у працівників відповідача на проведення вказаної перевірки, чинність ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" на момент проведення перевірки та факт того, що під час проведення попередньої перевірки позивача у 2015 році жодних порушень норм будівельного законодавства виявлено не було. 
В даному випадку, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що апелянтом в апеляційній скарзі не визначено у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та встановленні обставин чи дослідженні доказів.
Тож надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, судова колегія зазначає наступне.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.41 Закону № 3038-VІ Постановою Кабінету Міністрів України  №553 від 23.05.2011 було затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок №553).
Пунктом 5 Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Крім того, посадовим особам органів державно-архітектурно будівельного контролю пп.4 п. 11 Порядку №533 надано повноваження проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.
Згідно з підпунктом 1 пункту 11 Порядку № 533 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право безперешкодного доступу на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.
Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт (пункт 14 Порядку № 533).
Колегія суддів зауважує, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком № 553 не передбачено можливості проведення контрольного заходу у випадку, коли суб`єктом містобудування відмовлено у допуску до проведення перевірки, натомість має бути складено акт про такий недопуск.
В контексті наведених норм слід зазначити, що інформації щодо недопуску до перевірки посадових осіб відповідача матеріали справи не містять, відтак покликання позивача в апеляційній скарзі на факт перевищення повноважень представниками відповідача колегія суддів вважає безпідставними.
Щодо доводів позивача про протиправність дій відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради, які виявились у застосуванні під час перевірки ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень", які на її думку втратили чинність, судова колегія зазначає, що останні не знайшли свого підтвердження ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного її перегляду.
Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 23 квітня 2018 року був виданий наказ №100 "Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій".
Вказаним наказом передбачено, що ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" набирають чинності з першого числа місяця, що настає через 90 днів з дня опублікування в офіційному друкованому виданні Міністерства "Інформаційний бюлетень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України". Крім того, наказом було встановлено, що з дня набрання чинності ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" визнаються такими, що втратили чинність ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень".
В свою чергу, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва  від 28.08.2018 у справі №826/13433/18 було вжито заходи забезпечення позову та зупинено дію наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 23 квітня 2018 року №100 "Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій". В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019 у справі №826/13433/18 наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 квітня 2018 року №100 "Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій", яким серед іншого визнавались такими, що втратили чинність ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", було визнано протиправним та нечинним. З наведеного вбачається, що на момент проведення відповідачем позапланової перевірки ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" були чинними, а тому доводи позивача в цій частині відхиляються судом.
Судова колегія також критично оцінює доводи позивача про те, що у грудні 2015 року посадовими особами відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради вже проводилась позапланова перевірка вказаного об`єкта будівництва, однак жодних порушень ДБН 360-92** під час цієї перевірки виявлено не було. 
В даному випадку, судова колегія погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що вказані обставини не можуть вважатися обґрунтованими підставами для скасування припису від 11.05.2019 №07-15/006/19, оскільки не виявлення посадовими особами відповідача під час перевірки у 2015 році порушень позивачем ДБН 360-92** щодо дотримання нормативних відстаней, жодним чином не свідчать про те, що такі порушення були відсутні на момент проведення перевірки у 2019 році.
Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що перевірка посадовими особами відповідача проведена з дотриманням порядку та строків здійснення позапланового державного архітектурно-будівельного контролю в межах наданих повноважень, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), як цього вимагає диспозиція ч.2 ст.2 КАС України, відтак оскаржуваний позивачем припис від 07-15/006/19 від 11.05.2019 є правомірним, а позовні вимоги про його скасування є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Отже, підсумовуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не містять належного спростування вищевказаних висновків суду першої інстанції та зводяться лише до викладення власного бачення обставин справи та припущень зі сторони апелянта.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам по справі, а тому оскаржуване рішення не підлягає скасуванню.
При цьому, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  20 січня 2020 року
          
Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Курко О. П.