Ухвала    
24 січня 2020 року
м. Київ
справа № 643/14696/15-ц
провадження № 61-1296 ск 20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2019 року та постанову Хакрівського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року у справі за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення, зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2015 року комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі -        КП «Харківводоканал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 ,      ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та просило стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у загальному розмірі 3 584 грн 89 коп., яка складається з: 2431 грн 49 коп. заборгованості за послуги з централізованого водопостачання за період          з 01 травня 2004 року по 28 лютого 2018 року, 385 грн 78 коп. - інфляційних втрат, 35 грн 20 коп. - 3% річних від простроченої суми, 480 грн 03 коп. -  заборгованості з оплати послуг з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2011 року по 28 лютого 2018 року, 232 грн 93 коп. - інфляційних втрат, а також 19 грн 46 коп. - 3% річних від простроченої суми.
У червні 2017 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив зобов`язати КП «Харківводоканал» припинити дії, а саме, телефонні дзвінки на квартирний телефон позивачів № 732-88-58, відкликати з управління праці та соціального захисту населення Московського району м. Харкова недостовірну інформацію відносно наявного боргу за комунальні послуги, стягнути з КП «Харківводоканал» на відшкодування моральної шкоди                 3 тис. грн, а також за відволікання від звичайних занять у розмірі місячної заробітної плати.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2019 року позов КП «Харківводоканал» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 3584 грн 89 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 травня 2004 року                       по 28 лютого 2018 року у розмірі 2431 грн 49 коп., інфляційні втрати - 385 грн 78 коп., 3% річних від простроченої суми боргу - 35 грн 20 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2011 року по 28 лютого 2018 року - 480 грн 03 коп., інфляційні втрати - 232 грн 93 коп., 3 % річних від простроченої суми боргу - 19 грн 46 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено. 
Постановою Хакрівського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2019 року залишено без змін.
У січні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2019 року та постанову Хакрівського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.  
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом                     на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
У вказаній справі ціна позову за первісним позовом становить                         3 584 грн 89 коп. яка станом на 1 січня 2020 року не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 2 102 грн ? 500 = 1 051 000 грн).
За зустрічним позовом ціна позову також не перевищує встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Крім того, заявлена вимога немайнового характеру про зобов'язання вчинити певні дії.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних   положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
При цьому Верховним Судом досліджено й взято до уваги: ціну позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства та незмінну судову практику у цій категорії справ. 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України 
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2019 року та постанову Хакрівського апеляційного суду від 02 грудня           2019 року у справі за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення, зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Суддя                                                                                                                    С. Ф. Хопта