УХВАЛА        
 
11 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 640/4593/19
провадження № 61-21773ск19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,               Коротуна В. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини доходу від здачі в оренду майна, яке є спільною сумісною власністю,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У грудні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла зазначена касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2019 року справу для розгляду призначено судді-доповідачу Червинській М. Є., та суддям Бурлакову С. Ю. та                Коротуну В. М.
 
З метою недопущення сумнівів сторін у справі в об`єктивності та неупередженості судді та суду у розгляді справи суддя Бурлаков С. Ю. заявив про самовідвід з наступних підстав.
 
Відповідач у справі ОСОБА_2 та суддя Бурлаков С. Ю. тривалий час працювали разом на юридичному факультеті Харківського національного університету імені В. Н. Каразіна, мають дружні стосунки, неодноразово як адвокат, Бурлаков С. Ю. консультував відповідача з питань сімейних спорів між сторонами у вказаній справі.
 
Відповідно до пунктів 2 та 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
 
Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти  Швейцарії»).
 
Практика ЄСПЛ свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»: пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «ПескадорВалеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).
 
Європейський суд з прав людини в пункті 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 5 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявив суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
 
З метою уникнення сумнівів у неупередженості та забезпечення об`єктивності розгляду даних касаційних скарг, заява про самовідвід підлягає задоволенню.
 
Керуючись статтею 36 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ :
 
Заяву судді Бурлакова С. Ю. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини доходу від здачі в оренду майна, яке є спільною сумісною власністю задовольнити.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	М. Є. Червинська  	
 	С. Ю. Бурлаков  	
 	В. М. Коротун