ПОСТАНОВА
Іменем України

10 грудня 2019 року 
Київ
справа №806/499/16
касаційне провадження №К/9901/19248/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 (головуючий суддя - Капустинський М.М., судді: Мацький Є.М., Шидловський В.Б.) у справі № 806/499/16 за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Граніт» до Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Приватне сільськогосподарське підприємство «Граніт» у березні 2016 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом від 24.02.2016 №  1543/06-15-15-02 про непідтвердження статусу платником єдиного податку четвертої групи, зобов`язання відновити в Реєстрі платників єдиного податку відомості про статус як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016.
Житомирський окружний адміністративний суд постановою від 19.04.2016 відмовив у задоволенні позову.
Житомирський апеляційний адміністративний суд постановою від 31.05.2016 скасував постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 та прийняв нове судове рішення про задоволення позовних вимог. 
Новоград-Волинська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 та залишити в силі постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19.04.2016. 
В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме: підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298, підпункту 295.9.2 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Приватне сільськогосподарське підприємство «Граніт» з метою підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2016 рік на адресу Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області засобами електронного зв`язку направило:
19.02.2016 - чотири звітні податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи щодо кожної земельної ділянки, довідки про наявність земельних ділянок;
23.02.2016 - загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи та розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва.
У свою чергу, відповідач листом від 24.02.2016 № 1543/06-15-15-02 повідомив Приватне сільськогосподарське підприємство «Граніт» про відмову в підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи за 2016 рік з огляду на порушення підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено встановлений підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України строк надсилання пакету документів для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2016 році.
Скасовуючи судове рішення суду першої інстанції та приймаючи нове - про задоволення позову, суд апеляційної інстанції керувався тим, що податковий орган не наділений повноваженнями не визнавати подану платником звітність з підстав пропуску встановленого законодавством строку її подання. А, відтак, факт подання позивачем відповідного пакету документів щодо підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2016 році виключає підстави для висновку про непідтвердження такого статусу.
Щорічне підтвердження статусу платника єдиного податку, умови та порядок такого підтвердження встановлено правилами підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Так, підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:
загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);
звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки;
розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику;
відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
Відповідно до пункту 49.20 статті 49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.
З урахуванням викладених положень, оскільки 20 лютого 2016 року припадало на суботу (вихідний день), тому останнім днем для подання контролюючому органу  документів сільськогосподарськими товаровиробниками з метою підтвердження статусу платника єдиного податку на 2016 рік в межах встановленого підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) строку був день із датою 22.02.2016 (понеділок).
Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач задля підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2016 рік частину необхідних документів (звітні податкові декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки, довідку про наявність земельних ділянок) направив на адресу податкового органу 19.02.2016, а іншу частину (загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва) - 23.02.2016.
Таким чином, Приватним сільськогосподарським підприємством «Граніт» порушено встановлений підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) строк подання пакету документів на 1 календарний день, що не заперечується позивачем.
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку врегульований статтею 299 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Відповідно до положень пункту 299.2 статті 299 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
Згідно з пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:
1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;
2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;
3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;
4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.
У відповідності до підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:
1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;
2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;
3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;
4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6 статті 291 цього Кодексу, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків;
5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;
6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення;
7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності;
8) у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів;
9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.
Системний аналіз вищенаведених положень податкового законодавства дає підстави для висновку про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу лише у встановлених законом випадках. 
Податковим законодавством не передбачено пропуск встановленого підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) строку подання пакету документів для підтвердження статусу платника єдиного податку у якості підстави для непідтвердження такого статусу у відповідному періоді та виключення з реєстру платників.
У свою чергу, як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідачем не встановлено неподання Приватним сільськогосподарським підприємством «Граніт» у повному обсязі необхідних для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2016 рік документів або наявність у них неточностей.
Більш того, способом реалізації владних управлінських функцій у разі встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Проте, як з`ясовано судами, перевірка Приватного сільськогосподарського підприємства «Граніт» органом доходів і зборів не проводилась та рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку четвертої групи не приймалось.
За встановлених обставин у сукупності, висновки суду апеляційної інстанції про необґрунтованість відмови податкового органу в підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2016 рік є правильними.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.
Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення.
Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 у справі № 806/499/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду | | Т.М. Шипуліна Л.І. Бившева В.В. Хохуляк