Постанова
Іменем України 
 
27 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 661/2145/16-ц
 
провадження № 61-32345 св 18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                   Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ;  
представник позивача - ОСОБА_2 ; 
відповідачі: виконавчий комітет Новокаховської міської ради Херсонської області, ОСОБА_3 ;
представники виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області: Гапонов Станіслав Олександрович, Ільїна Тетяна Анатоліївна , Закуткіна Людмила Володимирівна ; 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 13 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Приходько Л. А., Бездрабко В. О., Кузнєцової О. А., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.              Описова частина 

Короткий зміст позовних вимог
 
У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до           виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, третя особа ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності та рішення органу місцевого самоврядування незаконними, визнання недійсним ордеру на житло, виселення та надання житлового приміщення.
 
Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 березня 2017 року змінено процесуальний статус ОСОБА_3 з третьої особи на співвідповідача у справі.
 
Позовна заява мотивована тим, що з 2008 року вона є наймачем житлової кімнати № 46, площею 15,6 кв. м, в гуртожитку сімейного типу, розташованому по АДРЕСА_2 . У цій кімнаті, крім неї, зареєстровані та проживають: її чоловік                          ОСОБА_6 , доньки - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , онук ОСОБА_9 
Вказувала, що з 02 липня 2008 року перебуває на квартирному обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, в черзі за номером 6160. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_10 , яка була наймачем кімнати № 45 зазначеного гуртожитку. У зв`язку із цим у серпні 2015 року вона особисто звернулася до виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області з клопотанням про надання її сім`ї у користування кімнату, що звільнилася, та одночасно надала клопотання комунального підприємства «Новокаховське ЖЕУ» (далі - КП «Новокаховське ЖЕУ»), у якому вона працює муляром-штукатуром, про виділення їй в гуртожитку додаткової кімнати № 45 , яка вивільнилась. 
Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 22 вересня 2015 року № 407 спірна кімната була виділена ОСОБА_3 , яка перебувала на загальному квартирному обліку з 08 липня 2011 року у черзі за номером 7099 та була зареєстрована в іншому гуртожитку по АДРЕСА_4 .
Зазначала, що 13 жовтня 2015 року з приводу порушення своїх прав на житло звернулася письмово до відповідача, на що останній у листі від 27 жовтня 2015 року повідомив про прийняте ним 22 вересня 2015 року рішення щодо видачі ордеру іншій особі - ОСОБА_3 
Вважала, що з підстав, визначених частиною другою статті 54 ЖК УРСР, пунктом 67 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в УРСР, має переважне перед ОСОБА_3 право на отримання в користування спірної кімнати, що не було враховано відповідачем, оскільки її заява та клопотання взагалі не розглядалися, хоча вона на день ухвалення оспорюваного рішення перебувала на квартирному обліку в пільговій першочерговій черзі як одинока мати.
 
Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконною бездіяльність виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, яка призвела до порушення її права на житло, яке полягає в не розгляді у встановленому законом порядку на засіданні житлової комісії під час приймання рішення про розподіл звільненої та не заселеної житлової площі її звернення і клопотання                          КП «Новокаховське ЖЕУ» від 18 серпня 2015 року № 01-08/383 про надання їй у порядку черговості житлового приміщення, площею 12 кв. м, яке складається із однієї кімнати № 45 сімейного гуртожитку АДРЕСА_2 ; визнати незаконним рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області                  від 22 вересня 2015 року № 407 «Про затвердження протоколу № 7                               від 17 вересня 2015 року засідання житлової комісії виконавчого комітету» про розподіл звільненої та незаселеної житлової площі в частині видачі ордеру громадянці ОСОБА_3 на жиле приміщення, площею 12,4 кв. м, яке складається із однієї кімнати № 45 сімейного гуртожитку АДРЕСА_2 ; визнати недійсним ордер № 21    серії СГ від 25 вересня 2015 року, виданий відповідачем на підставі рішення від 22 вересня 2015 року № 407 ОСОБА_3 на жиле приміщення, площею 12,4 кв. м, яке складається із однієї кімнати № 45 сімейного гуртожитку АДРЕСА_2 ; виселити               ОСОБА_3 із вказаного жилого приміщення; зобов`язати виконавчий комітет Новокаховської міської ради Херсонської області відновити її право на житло шляхом розгляду у встановленому законом порядку та вирішення питання про надання їй жилого приміщення, площею 12,4 кв. м, яке складається із однієї кімнати № 45 сімейного гуртожитку по АДРЕСА_2 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 квітня  2017 року у складі судді Ведяшкіна Ю. В. позов   ОСОБА_11 задоволено. Визнано незаконною бездіяльність виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області щодо не розгляду у встановленому законом порядку на засіданні житлової комісії під час приймання рішення про розподіл звільненої та не заселеної житлової площі звернення ОСОБА_1 та клопотання КП «Новокаховське ЖЕУ» від 18 серпня 2015 року№ 01-08/383, поданого в інтересах ОСОБА_12 , про надання їй кімнати АДРЕСА_6 . 
Визнано незаконним рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 22 вересня 2015 року № 407 «Про затвердження протоколу № 7 від 17 вересня 2015 року засідання житлової комісії виконавчого комітету» про розподіл звільненої та незаселеної житлової площі ОСОБА_3 жилого приміщення, площею 12,4 кв. м, яке складається із однієї кімнати № 45 сімейного гуртожитку по АДРЕСА_2 . 
Визнано недійсним ордер № 21 серії СГ від 25 вересня 2015 року, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 22 вересня 2015 року № 407 ОСОБА_3 на вказане жиле приміщення. 
Виселено ОСОБА_3 із жилого приміщення, площею 12,4 кв. м, яке складається із однієї кімнати № 45 сімейного гуртожитку АДРЕСА_2 . 
Зобов`язано виконавчий комітет Новокаховської міської ради Херсонської області відновити право ОСОБА_1 на житло шляхом розгляду у встановленому законом порядку та вирішення питання про надання їй жилого приміщення площею 12,4 кв. м, яке складається із однієї кімнати                          № 45 сімейного гуртожитку по АДРЕСА_2 . 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач має переважне право перед ОСОБА_3 на отримання спірної кімнати у гуртожитку, про що ОСОБА_1 заявила перша та надала відповідне клопотання від                       КП «Новокаховське ЖЕУ», у якому працює муляром-штукатуром. Разом з тим, у встановленому законом порядку ані її клопотання, ані клопотання підприємства виконавчим комітетом не розглянуто, в результаті чого порушено право позивача на отримання спірного житла. Рішення виконавчого комітету про надання спірної кімнати ОСОБА_3 та ордер, виданий ОСОБА_3 , порушують право ОСОБА_1 на отримання кімнати АДРЕСА_6 .
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13 вересня 2017 року апеляційна скаргавиконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області задоволена. Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 квітня  2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено. 
 
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивач не надала належних та допустимих доказів того, що вона мала переважне право перед                    ОСОБА_3 на отримання спірної кімнати у гуртожитку. Судом враховано, що ОСОБА_1 перебувала на обліку як одинока мати до 01 березня                 2013 року, отже, на час вирішення питання про надання спірної кімнати у гуртожитку втратила пільгу одинокої матері та не мала будь-яких переваг, передбачених законом, перед ОСОБА_3 . Судом також встановлено, що починаючи з лютого 2006 року ОСОБА_3 неодноразово зверталась до виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області з приводу надання житла, допомоги щодо реєстрації у місті, поселення у гуртожиток, надання допомоги у постановці на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов тощо. За наслідками її звернення від 13 липня 2009 року вирішено питання щодо реєстрації відповідачки у гуртожитку по   АДРЕСА_4  без права проживання. Питання щодо виділення ОСОБА_3 житлового приміщення у зазначеному або іншому гуртожитку відповідачем не приймалося; відповідач проживала за договорами найма за різними адресами і доказів того, що відповідач забезпечена житлом у населених пунктах м. Нова Каховка (Таврійськ, Райське, Тополівка) суду не надано. Разом з тим, станом на час виникнення спірних відносин, за чоловіком позивача - ОСОБА_6 зареєстровано право власності на двокімнатну квартиру у м. Нова Каховка Херсонської області, а за донькою позивачки - ОСОБА_7 зареєстровано право власності на жилий будинок у м. Роздільна, Роздільнянського району Одеської області. Також суд вважав безпідставними посилання позивача про порушення її права на отримання спірної кімнати у гуртожитку з підстав, передбачених статтею 54 ЖК УРСР, оскільки вказана норма права регулює питання щодо надання наймачеві, який потребує поліпшення житлових умов житлового приміщення, що звільнилося в квартирі, та не поширюється на правовідносини щодо надання жилої площі у гуртожитках. Також суд вважав необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання незаконною бездіяльності виконавчого комітету щодо не розгляду у встановленому законом порядку на засіданні житлової комісії під час прийняття рішення про розподіл звільненої та незаселеної жилої площі звернення ОСОБА_1 та клопотання КП «Новокаховське ЖЕУ» від 25 серпня 2015 року про виділення її сім`ї додаткової службової кімнати у гуртожитку, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що її звернення було подано разом з таким клопотанням. Інші позовні вимоги є похідними, а тому підстав для їх задоволення суд також не вбачав.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просила оскаржуване судове рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2017 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 661/2145/16-ц із Новокаховського міського суду Херсонської області. 
 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У червні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві       Осіяну О. М.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував вимог статті 43 ЖК УРСР, якою передбачена черговість надання громадянам жилих приміщень, у порушення якої виконавчий комітет Новокаховської міської ради Херсонської області на підставі оскарженого рішення                            від 22 вересня 2015 року № 407 незаконно видав ордер на спірну кімнату ОСОБА_3 , яка перебувала на загальному квартирному обліку у черзі після ОСОБА_1 . Крім того, на час отримання спірної кімнати у гуртожитку відповідач вже була зареєстрована у іншому гуртожитку по  АДРЕСА_4 , а відповідно до пункту 10 Положення про гуртожитки, затвердженого 19 серпня 2015 року наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та Житлово-комунального господарства від 27 квітня 2015 року № 84, жила площа в гуртожитках не надається особам, які забезпечені житлом у тому самому населеному пункті, де зареєстровано гуртожиток. Відповідачем не надано доказів того, що її сім`я потребувала покращення житлових умов. Апеляційним судом не враховано, що відповідно до пункту 9 вказаного Положення жила площа в гуртожитках надається в розмірі не менше 6 кв. м на одну особу, тоді як площа спірної кімнати складає 12 кв. м, при цьому позивач разом із сім`єю займає службову кімнату, площею 15,6 кв. м. Отже, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про переважне право ОСОБА_3 на отримання спірної житлової кімнати в гуртожитку, безпідставно скасувавши законне рішення суду першої інстанції.
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Судами встановлено, щоз 02 липня 2008 року ОСОБА_1 перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у списках загальної черги за № 6160, а ОСОБА_3 - з 08 липня 2011 року у черзі за № 7099, що не заперечувалось сторонами у справі.
 
Рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 28 квітня 2009 року № 157 ОСОБА_1 виділено службову кімнату АДРЕСА_7 на сім`ю складом із двох осіб: ОСОБА_1 та її доньку ОСОБА_13 (а.с.42).
Згідно довідки КП «Новокаховський гуртожиток» від 01 березня 2016 року, у зазначеній кімнаті зареєстровані та проживають п`ять осіб: ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_6 , донька ОСОБА_8 , 2007 року народження, донька ОСОБА_7 , а також онук ОСОБА_9 , 2015 року народження (а.с. 7).
 
Починаючи з 2006 року ОСОБА_3 неодноразово зверталася як з письмовими, так і з усними заявам до виконавчого комітету про надання їй кімнати у гуртожитку, що підтверджується реєстраційно-контрольними картками (а.с. 28, 31, 44-46, 48, 49, 50).
 
Згідно довідки КП «Новокаховський гуртожиток» від 26 травня 2016 року з        21 липня 2009 року по 29 вересня 2015 року ОСОБА_3 була зареєстрована у гуртожитку по АДРЕСА_4 без права проживання.
 
Згідно довідки від 01 жовтня 2015 року за № 3955, ОСОБА_1 знаходилась на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради і отримувала соціальну допомогу на дитину - ОСОБА_13 як одинока мати в період з 01 серпня 2007 по 01 березня                    2013 року (а.с. 67).
 
Рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 27 жовтня 2015 року за № 464 ОСОБА_1 знята з пільгової першочергової черги у зв`язку із втратою пільги одинокої матері (а.с. 61).
 
18 серпня 2015 року, у зв`язку зі смертю ОСОБА_10 , у сімейному гуртожитку по АДРЕСА_2 кімната № 45 , житловою площею 12,4 кв. м (а.с. 91).
 
Рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 22 вересня 2015 року № 407 звільнену кімнату АДРЕСА_6 , житловою площею 12,4 кв. м виділено ОСОБА_3 (а.с. 47).
 
25 вересня 2015 року на підставі вказаного рішення ОСОБА_3 виданий ордер № 21 серії СГ на право зайняття житлового приміщення у кімнаті АДРЕСА_6 (а.с. 26).
 
2.                  Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Підпунктом 2 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено, зокрема, облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.
 
До компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства УРСР, на території району, міста, району в місті статтею 15 ЖК УРСР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), зокрема віднесено здійснення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, контролю за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях, затвердження рішень про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (пункт 5); прийняття рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради (пункт 6); прийняття рішення про включення жилих приміщень до числа службових (пункт 9); видання ордерів на жилі приміщення (пункт 10).
 
Відповідно до частин першої, другої статті 128 ЖК УРСР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства УРСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.
Згідно із статтею 129 ЖК УРСР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.
 
Згідно пункту 8 розділу І Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та Житлово-комунального господарства від 27 квітня 2015 року № 84 (у редакції, чинній на час розгляду справи) (далі - Положення), жила площа в гуртожитках надається відповідно до статті 128 ЖК УРСР незалежно від черговості, наявності пільг тощо.
 
Пунктом 1 розділу ІІ Положення визначено, що вселення до гуртожитків проводиться власником гуртожитку або уповноваженою ним особою на підставі ордеру, виданого відповідно до статті 129 ЖК УРСР з одночасним укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку.
 
Відповідно до статті 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.
 
Відповідно до статті 59 ЖК УРСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.
 
Відповідно до вимог статті 47 Конституції України держава гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
 
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
 
Судами встановлено, що з 02 липня 2008 року ОСОБА_1 перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у списках загальної черги за № 6160, а ОСОБА_3 - з 08 липня 2011 року у черзі за № 7099.
 
У квітні 2009 року ОСОБА_1 на сім`ю із двох осіб виділено службову кімнату  АДРЕСА_8 , в якій вона проживає разом з родиною.
 
18 серпня 2015 року, у зв`язку зі смертю ОСОБА_10 , у сімейному гуртожитку по АДРЕСА_2 кімната № 45 , житловою площею 12,4 кв. м.
 
Рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 22 вересня 2015 року № 407 звільнену кімнату АДРЕСА_6 виділено                    ОСОБА_3 та 25 вересня 2015 року на підставі вказаного рішення                 відповідачу видано ордер на право зайняття зазначеного житлового приміщення.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих того, що вона мала переважне право перед ОСОБА_3 на отримання спірної кімнати у гуртожитку. 
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради як одинока мати до 01 березня 2013 року, отже, на час вирішення питання про надання спірної кімнати у гуртожитку втратила пільгу одинокої матері та не мала будь-яких переваг, передбачених законом, перед                 ОСОБА_3 . 
 
Разом з тим, апеляційним судом враховано, що ОСОБА_3 , починаючи з лютого 2006 року, неодноразово зверталась до виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області з приводу надання житла, допомоги щодо реєстрації у місті, поселення у гуртожиток, надання допомоги у постановці на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов тощо. За наслідками її звернення від 13 липня 2009 року вирішено питання щодо реєстрації відповідачки у гуртожитку по АДРЕСА_4 без права проживання. Питання щодо виділення ОСОБА_3 житлового приміщення у зазначеному або іншому гуртожитку відповідачем не приймалося; ОСОБА_3 проживала за договорами найма за різними адресами. Доказів того, що відповідач забезпечена житлом у населених пунктах м. Нова Каховка (Таврійськ, Райське, Тополівка) позивачем не надано. 
 
Також апеляційним судом враховано, що станом на час виникнення спірних відносин, за чоловіком позивача - ОСОБА_6 зареєстровано право власності на двокімнатну квартиру у м. Нова Каховка Херсонської області, а за донькою позивачки - ОСОБА_7 зареєстровано право власності на жилий будинок у м. Роздільна, Роздільнянського району Одеської області. 
 
Апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що стаття 54 ЖК УРСР регулює питання щодо надання наймачеві, який потребує поліпшення житлових умов житлового приміщення, що звільнилося в квартирі, та не поширюється на правовідносини щодо надання жилої площі у гуртожитках. Тому є безпідставними посилання позивача про порушення її права на отримання спірної кімнати у гуртожитку з підстав, передбачених вказаною нормою права. 
 
Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції, на підставі доказів, поданих сторонами, що належно оцінені, дійшов правильного висновку про необґрунтованість позову в частині визнання незаконним рішення виконавчого комітету про виділення ОСОБА_3 спірної кімнати та визнання недійсним ордеру на вселення у спірне житло, виданого відповідачу на підставі цього рішення.
Також суд апеляційної інстанції вважав необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання незаконною бездіяльності виконавчого комітету щодо не розгляду у встановленому законом порядку на засіданні житлової комісії під час прийняття рішення про розподіл звільненої та незаселеної жилої площі звернення ОСОБА_1 та клопотання КП «Новокаховське ЖЕУ» від 25 серпня 2015 року про виділення її сім`ї додаткової службової кімнати у гуртожитку, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що її звернення було подано разом з таким клопотанням. Суд звернув увагу на те, що у зазначеному клопотанні підприємство просило виділити позивачу додаткову службову кімнату  АДРЕСА_6 , проте, спірна кімната не віднесена до категорії службового житла.
 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
 
Доводи касаційної скарги про те, що відповідачем не надано доказів того, що її сім`я потребувала покращення житлових умов, спростовуються зверненнями ОСОБА_3 до виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області щодо надання житла (а.с. 28, 31, 44-46, 48, 49, 50), а також заявою відповідача про прийняття її на квартирний облік, поданої         08 липня 2011 року, тобто після реєстрації у гуртожитку по АДРЕСА_4  (а.с. 75).
 
Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судових рішень не впливають.
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. 
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення апеляційного суду Херсонської області від 13 вересня 2017 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
                                                                                                            
                                                                                                            О. М. Осіян
                                                                                                            
Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                    В. В. Шипович