ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року	Львів	№ 857/13760/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду  від 19 листопада 2019 року про повернення позовної заяви,  ухвалену суддею Гавдиком З.В. у м.Львові, у справі № 1.380.2019.005845 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора Матіоса Анатолія Васильовича, Генеральної прокуратури України, Військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправними дій і рішень, скасування наказу, відшкодування шкоди, -

                                                      В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправними рішення та дії військової прокуратури Західного регіону України по призначенню та проведенню службового розслідування в січні - серпні 2019 року за фактом можливої безпідставної відсутності ОСОБА_1 на військовій службі та можливого невиконання наказу військового прокурора Західного регіону України стосовно проходження медичного огляду військово-лікарською комісією; визнати протиправними рішення та дії Генеральної прокуратури України та заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора генерал-полковника юстиції Матіоса А.В. щодо підготовки та видання наказу від 2 серпня 2019 року № 610-вк про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани полковника юстиції ОСОБА_1 ; скасувати наказ заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора генерал-полковника юстиції Матіоса А.В. від 2 серпня 2019 року № 610 вк про притягнення полковника юстиції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани; відшкодувати військовій прокуратурі Західного регіону України на користь ОСОБА_1 шкоду - моральну шкоду в розмірі 100000 гривень, заподіяну внаслідок незаконних рішень і дій військової прокуратури Західного регіону України щодо призначення та проведення службового розслідування в січні - серпні 2019 року за фактом можливої безпідставної відсутності ОСОБА_1 на військовій службі та можливого невиконання наказу військового прокурора Західного регіону України стосовно проходження медичного огляду військово-лікарською комісією; відшкодувати Генеральній прокуратурі України на користь ОСОБА_1 шкоду - моральну шкоду в розмірі 100000 гривень, заподіяну внаслідок незаконних рішень і дій Генеральної прокуратури України та заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора генерал - полковника юстиції Матіоса А.В. щодо підготовки і видання наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 02.08.2019 р. № 610 вк та тривалого не усунення негативних наслідків цього наказу; зобов`язати Генеральну прокуратуру України довести до всіх осіб, що ознайомились з наказом заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора від 2 серпня 2018 року № 610 вк, з судовим рішенням про його скасування.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року позовну заяву повернено, з підстав не усунення недоліків позовної заяви, згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Позивач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що на виконання ухвали суду від 11.11.2019 про залишення позовної заяви без руху, подав обгрунтування поважності пропуску строку звернення до суду та надав медичні документи про перебування з 04.01.2019 по 07.11.2019 на лікуванні, а також оскарження дій заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора Матіоса А.В. - Генеральному прокурору.
Просить скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Військова прокуратура Західного регіону України та Офіс Генерального прокурора подали відзив на апеляційну скаргу, в якому просять залишити без змін ухвалу суду, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 07.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з даним позовом. Позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду та визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. (а.с.3 - 11)
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 позовну заяву залишено без руху, з підстав подання до позову заяви про поновлення строку
звернення до адміністративного суду, оскільки позивач просить скасувати наказ від 2 серпня 2019 року № 610-вк про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани полковника юстиції ОСОБА_1 , проте з позовною заявою звернувся лише 07.11.2019 року, а саме після  місячного строку звернення до суду. Однак, позивачем до позову не додано заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Тим самим, позивачу надано десятиденний строк з дня вручення ухвали, подати заяву про поновлення строку звернення до суду (а.с.1)
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року позовну заяву повернено, оскільки суд вважає, що предметом позовних вимог по суті є рішення та дії військової прокуратури Західного регіону України по призначенню та проведенню службового розслідування в січні - серпні 2019 року. В матеріалах справи є наказ відповідача за №1 від 04.01.2019 року про призначення службового розслідування та наказ за №8 від 21.01.2019 року про зупинення проведення службового розслідування, в подальшому 01.08.2019 року згідно наказу за № 88 відновлено службове розслідування, цього ж числа завершено службове розслідування. Позивач про вказані обставини дізнався 14.08.2019 року про що сам зазначає у своїй скарзі від 01.09.2019 року. Враховуючи зміст позовних вимог та матеріали справи, а також нормативні документи вважає, що інші позовні вимоги: про визнання протиправними рішення та дії щодо підготовки та видання наказу від 2 серпня 2019 року № 610-вк, скасування наказу від 2 серпня 2019 року № 610 вк про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а також відшкодування моральної шкоди і зобов`язання вчинити дії, є похідними позовними вимогами, оскільки згідно п. 6 розділу V Повноваження посадової особи, яка призначила службове розслідування, та осіб, які беруть участь у його проведенні Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах прокуратури, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України 06.12.2017 № 343, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 січня 2018 р. за № 8/31460, особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право в тому числі оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, визначені законодавством.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги аргументи позивача про подання скарг Генеральному прокурору України, як вжиття заходів досудового порядку вирішення спорів, а заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду не враховується, оскільки факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду позивачем не спростовано, а причини вказані позивачем визнані судом неповажними, тому суд повертає позовну заяву позивачу (а.с.33, 34).
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 КАС України,  у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно судом вказані позивачем підстави поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнаються неповажними.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у позовній заяві ОСОБА_1 просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними, при цьому покликався на перебування протягом червня - жовтня 2019 року на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, а також на те, що 01.09.2019 та 08.10.2019 оскаржував Генеральному прокурору України проведення щодо нього службового розслідування та притягнення наказом заступника Генерального прокурора - Головним військовим прокурором Матіосом А.В . від 02.08.2019 №610-вк до дисциплінарної відповідальності, відповідно до вимог ст.88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ч.4 ст.162 КАС України. 
На виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 про залишення без руху позовної заяви, 14.11.2019 ОСОБА_1 подав до суду заяву про поновлення строку звернення, обгрунтовуючи заяву тим, що протягом червня - жовтня 2019 року перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, про що надав медичні документи. Крім того, 01.09.2019 та 08.10.2019 оскаржував Генеральному прокурору України проведення щодо нього службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності наказом заступника Генерального прокурора - Головним військовим прокурором Матіосом А. В. від 02.08.2019 №610-вк, відповідно до вимог ст.88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ч.4 ст.162 КАС України. За наслідками розгляду скарги від 01.09.2019 йому надано відповідь від 30.09.2019 за вих.№10/7-23214-19 про відмову в задоволенні скарги, а скарга на адресу Генерального прокурора України від 08.10.2019 не розглянута і відповіді не отримав (а.с. 14 - 32)
Апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції, що Генеральний прокурор України не є «старшим командиром» позивача, який є військовим прокурором Західного регіону України, і зазначені ним скарги не визначені законом як обов`язкові для досудового вирішення спору, а тому скарги на адресу Генерального прокурора України від 01.09.2019 та 08.10.2019 не є вжиттям заходів досудового врегулювання спору, оскільки військова прокуратура не є військовим формуванням, а її керівник не є командиром, відповідно до  положень Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Хоча з листа Генеральної прокуратури України від 30.09.2019 №10-7/-23214-19, який був долучений до позовної заяви, вбачається, що на час проведення службового розслідування, ОСОБА_1 перебував у розпорядженні військового прокурора Західного регіону України, відповідно до наказу Генерального прокурора України від 04.10.2016 року №412-вк (а.с.25), а тому зазначені скарги на адресу Генерального прокурора України від 01.09.2019 та 08.10.2019 здійснені в порядку досудового врегулювання спору.
Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги та не дано правової оцінки, як на підставу поважності причин пропуску строку - тривале перебування ОСОБА_1 , а саме з 22.01.19 по 01.08.2019, що стверджується наказом військової прокуратури Західного регіону України №8 від 21.01.2019 «Про зупинення проведення службового розслідування», у зв`язку з перебування ОСОБА_1 на лікуванні та від 01.08.2019 №88 «Про відновлення проведення службового розслідування» (а.с.39, 40) та медичні документи про амбулаторне та стаціонарне лікування з 01.08.2019 по 21.10.2019, які були долучені до позовної заяви.
Апеляційний суд також обумовлює і ту обставину, що в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії ухвали від 11.11.19, а тому приймаючи оскаржену ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку, так як навіть з дати прийняття ухвали про залишення без руху - 11.11.2019 не пройшов десятиденний строк. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 поштовими засобами зв`язку 24.11.2019 направив додаткову заяву про поновлення строку звернення до суду, з іншим обгрунтуванням (а.с.37 - 54), що відповідає десятиденному строку, навіть, взявши до уваги перше подання заяви ОСОБА_1 ще 14.11.2019.
Відповідно до частини 5 статті 169 КАС України - суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.    
Таким чином, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.

Керуючись статтями 243, 238, 308, 312, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 1.380.2019.005845, - скасувати та прийняти постанову, якою справу направити для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула