Постанова
Іменем України 
27 лютого 2020 року
м. Київ
Справа № 760/8572/19
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/824/3059/2019
Провадження № 51 – 6008 км 19
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
за участю: 
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,  
засудженого                                               ОСОБА_5 ,
його захисника                                          адвоката ОСОБА_6 , 
захисника ОСОБА_7                           адвоката ОСОБА_8 , 
розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 32019100110000038 від 21 березня 2019 року,  щодо 
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , такого, що на підставі ст. 89 КК України, судимості не має,   
за ст. 27 ч. 5, ст. 205 ч. 1 КК України,
за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 – адвоката 
ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 
2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року щодо ОСОБА_5 . 
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року затверджено угоду про визнання винуватості від 21 березня 2019 року, яку укладено у кримінальному провадженні № 32019100110000038 між прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 27 ч. 5, ст. 205 ч. 1 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                   8 500 гривень. 
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він за співучасті з   ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати підприємницьку діяльність, 11 жовтня 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 , умисно сприяв фіктивному підприємництву – придбанню суб`єкта підприємницької діяльності – Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ком-Інвест» код ЄДРПОУ 41207027 з метою прикриття незаконної діяльності, став формальним директором  зазначеного товариства шляхом його перереєстрації в Солом`янській районній у м. Києві державній адміністрації на свої анкетні дані.         
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 за апеляційною скаргою захисника заінтересованої особи ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_10 змінено, з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, у мотивувальній частині вироку виключено посилання на вчинення злочину ОСОБА_5 за співучасті з    ОСОБА_7 та зазначено, що злочин вчинено за попередньою змовою з невстановленими особами.     
У решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду щодо 
ОСОБА_5 , кримінальне провадження закрити на підставі ст. 284 ч. 1 п. 4 КПК України, а ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Вважає, що суд у порушення вимог ст. 474 ч. 7 КПК України належним чином не перевірив угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, оскільки вона порушує права та свободи інших осіб, а при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд порушив принцип презумпції невинуватості, зазначивши про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 у співучасті з ОСОБА_7 . Указує на те, що на час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» від 18 вересня 2019 року № 101-ІХ, яким ст. 205 виключено з КК України, однак апеляційний суд не скасував вирок суду першої інстанції та не закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 на підставі ст. 284 ч. 1 п. 4 КПК України.      
Заперечень на касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 від учасників судового провадження не надходило.            
Позиції учасників судового провадження
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник – адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні висловили доводи на підтримання касаційної скарги захисника і просили її задовольнити.   
Захисник Фомічова – адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні вважав касаційну скаргу захисника обґрунтованою і просив її задовольнити. 
Мотиви Суду 
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.   
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Зміст угоди про визнання винуватості від 21 березня 2019 року, яку укладено у кримінальному провадженні № 32019100110000038 між прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності його захисника – адвоката ОСОБА_11 та вироку суду першої інстанції із урахуванням змін, внесених ухвалою Київського апеляційного суду від 
21 листопада 2019 року, відповідають вимогам кримінального процесуального закону, а тому доводи касаційної скарги в цій частині є безпідставними.       
Разом з тим, доводи касаційної скарги про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції є обґрунтованими.     
Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. (ст. 58 Конституції України).
Згідно зі ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ст. 284 ч. 1 п. 4 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Згідно з вироком кримінальне правопорушення, передбачене ст. 27 ч. 5, ст. 205 ч. 1 КК України, ОСОБА_5 вчинив 11 жовтня 2017 року.   
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» від 18 вересня 2019 року № 101-ІХ (далі – Закон № 101-ІХ), який набрав чинності 
25 вересня 2019 року, ст. 205 виключено з КК України,тобто відбулась декриміналізація діяння, інкримінованого ОСОБА_5 .
У відповідності до вимог ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Розглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника заінтересованої особи ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_10 , апеляційний суд не врахував, що положення Закону № 101-ІХ мають зворотну дію у часі і розповсюджуються на дії, вчинені ОСОБА_5 11 жовтня 2017 року, не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.  
За таких обставин, вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ст. 27 ч. 5, ст. 205 ч. 1 КК України – закриттю на підставі ст. 284 ч. 1 п. 4 КПК України у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, а касаційна скарга захисника ОСОБА_6  –задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 436, 438, 440 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково. 
Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року щодо ОСОБА_5 скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі 
ст. 284 ч. 1 п. 4 КПК України. 
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                    ОСОБА_3