ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року	Львів	Справа № 300/1315/19 пров. № 857/13158/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                              Курильця А.Р.,
суддів                                                  Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
з участю секретаря                              Михальської М.Р.,
представника позивача                    Дем`яніва І.М.,
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-
суддя в 1-й інстанції - Григорук О.Б.,
час ухвалення рішення – 30.10.2019 року, 
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – 30.10.2019 року,

                                                   в с т а н о в и в :
У червні 2019 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсійного забезпечення, як військовослужбовцю Збройних Сил України, з усіх видів грошового забезпечення, як основних – посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років в розмірі 40%, так і додаткових – надбавка за кваліфікацію, надбавка за умови режимних обмежень, надбавка за особливо важливі завдання, надбавка за особливі умови служби, премія, з 01.01.2018 року та нарахувати позивачу пенсійне забезпечення в розмірі 90% грошового забезпечення.    
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років позивачу, обчисленої із застосуванням 90% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано відповідача здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу в розмірі 90% грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 768, 40 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати і прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при призначенні пенсії її було обчислено з розрахунку 75% суми грошового забезпечення, а не 90%, як вказує позивач, проте, в подальшому, законодавство змінилось і було встановлено, що максимальний розмір пенсії встановлюється на рівні 80%, а згодом і 70% сум грошового забезпечення. Таким чином, перерахунок пенсії було здійснено за нормами законодавства, чинного на час проведення перерахунку, а саме 70% суми грошового забезпечення. Крім того, позивач просить при перерахунку пенсії врахувати додаткові види грошового забезпечення, не передбачені законодавством.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року залишити без змін.
Представник відповідача в судове засідання на виклик суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного. 
В судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі – Закон № 2262) отримує пенсію за вислугу років.
З 01.01.2003 року позивачу визначено пенсію в розмірі 90% від грошового забезпечення, що підтверджується копією матеріалів пенсійної справи позивача.
Відповідно до протоколу за пенсійною справою ХД-14857 (Міноборони) від 01.12.2017 року основний розмір пенсії позивача становив 90% від грошового забезпечення (а.с. 28).
У відповідності до протоколу за пенсійною справою ХД-14857 (Міноборони) від 01.01.2018 року основний розмір пенсії позивача перераховано та визначено в розмірі 70% від грошового забезпечення (а.с. 27, 96).
За результатом розгляду звернення позивача, 11.04.2019 року відповідачем направило позивачу відповідь на його звернення за № 452/Л-15, згідно якої, при розрахунку граничної суми підвищення пенсії відповідно до ст. 13 Закону Закон № 2262, в редакції з внесеними Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» змінами, знизив відсотковий розмір пенсії позивача з 90% до 70% грошового забезпечення (а.с. 9-10).
Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і  рядового  складу   органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше  (пункт  "а" статті 12) призначаються: за вислугу 20 років - 50 %, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 %  відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3  % відповідних сум грошового забезпечення.
При цьому загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 % відповідних сум грошового забезпечення (ч. 2 ст. 13 Закону № 2262).
З 01.01.1996 року до ст. 13 Закону № 2262 внесено зміни, згідно яких загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 % відповідних сум грошового забезпечення.
В подальшому, з 2003 року, в ч.2 ст. 13 Закону № 2262, цифру 85 % замінено цифрою 90 %.
Тобто, з 2003 року позивачу, з врахуванням вислуги 36 років, перераховано пенсію у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, та така йому виплачувалась до 01.01.2018 року.
Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення.
У подальшому Законом України від 27.03.2014 року № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни у ч. 2 ст. 13 Закону № 2262, згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70».
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
На виконання постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», позивачу з 01.01.2018 року проведено перерахунок пенсії в розмірі 70 % сум грошового забезпечення.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається
ст. 13 Закону № 2262, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.
Позивачу пенсія була призначена у 1992 році і станом на 2003 рік її розмір складав 90 % від грошового забезпечення та зберігався таким до 2018 року. 
У подальшому ст. 13 Закону № 2262 неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.
На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, тому що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів ст. 58 Конституції України.
Отже, при перерахунку призначених пенсій військовослужбовців згідно ст. 63 Закону № 2262 та нормами постанов КМУ застосування ст. 13 Закону № 2262, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Так як до перерахунку пенсії у 2018 році її відсотковий розмір становив 90% сум грошового забезпечення, такий має залишитись і при подальших перерахунках. 
Апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порядку визначення складових грошового забезпечення, яке враховується під час перерахунку пенсії.
Постановою КМУ від 13.02.2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Відповідно до п. 4 вказаного Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч. 2 і 3 ст. 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
П. 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Таким чином, відповідач проводить перерахунок пенсії з тих складових грошового забезпечення, які вказані у довідці, наданій уповноваженим органом. 
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -
                                                  п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області  залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 300/1315/19 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.       

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула 	
Повне судове рішення складено 05 лютого 2020 року.