Справа № 464/5098/19                                 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І. 
Провадження № 33/811/1294/19                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисника – адвоката Мацея Михайла Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року, 
в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано виним в тому, що він 16.09.2019 о 18.46 год. на проспекті Червоної Калини, 35 у м. Львові, керував автомобілем марки «Hyundai», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови та координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР.
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на необґрунтованість постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року, просить таку скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того, просить викликати та повторно допитати в суді апеляційної інстанції свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Вважає, постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, постановлену на припущеннях, без належного з`ясування усіх обставин.
Звертає увагу на те, що працівник поліції не затримав тимчасово транспортний засіб, що свідчить про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Апеляційний суд погоджується із висновком судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, яким надано належну правову оцінку.
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2019 року серії ОБ №198473 (а.с.1), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі, про що свідчать їх підписи, а також поясненнями даними в суді першої інстанції свідком ОСОБА_2 та інспекторами УПП у Львівській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння доводиться зазначеними вище доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення від 16.09.2019 серії ОБ №198473 (а.с.1) відповідає зазначеним вище вимогам, у ньому містяться усі необхідні відомості, відтак покликання апелянта про невідповідність протоколу вимогам закону не заслуговують на увагу.
Те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявне нечітке зазначення певних дат, а також розбіжності у написанні прізвища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом першої інстанції вірно розцінено, як технічна описка, і така не тягне за собою зміну чи скасування оскаржуваної постанови.
Окрім того, суд першої інстанції, вірно зазначив, що зміст відповідних документів в ході розгляду встановлено однозначно, зокрема, що протокол та інші документи складено саме 16.09.2019 та відносно водія ОСОБА_1 Місце вчинення правопорушення – м. Львів, пр. Червоної Калини, 35, оскільки після зупинки водія у вказаному місці за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, останній автомобілем вже не керував.
На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог нормативних документів, які регламентують порядок направлення водіїв на огляд для встановлення стану сп`яніння та порядок проходження цього огляду не ґрунтуються на матеріалах справи, відповідно до яких вимоги цих нормативних документів були дотримані у повному обсязі.
Дії працівників поліції щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення останній не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, як в суді першої інстанції, так й під час апеляційного розгляду судом не встановлено.
Твердження ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення його від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відтак такі не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Зазначені докази у справі є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Щодо клопотання ОСОБА_1 про виклик та допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то таке є безпідставним та не підлягає до задоволення, оскільки у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце16 вересня 2019 року, зокрема письмові показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3, 4), пояснення свідків в суді першої інстанції ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику вказаних осіб у судове засідання. 
Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи,та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу, без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф.Романюк