Справа № 306/1124/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

24 лютого 2020 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі :

                       судді-доповідача: Готри Т.Ю.,
суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г., 
з участю секретаря судових засідань : Балаж Н.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 28 серпня 2019 року, ухвалене суддею Жиганською Н.М., 

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. 
Позов мотивовано тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.01.2012 розірвано.
Від даного шлюбу в них народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на повному її утриманні.
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.01.2011 з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з 21.12.2010 року і до досягнення дітьми повноліття.
Позивачка вказує, що змінилося її матеріальне становище, оскільки вона з 11.03.2017 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач ухиляється від покладених на нього обов`язків щодо утримання своїх дітей, зокрема відмовляється добровільно надавати кошти на придбання одягу (спортивного одягу та інвентаря для молодшого сина, який відвідує спортивну школу по футболу), продуктів харчування, медикаментів. Діти виросли, а тому розмір витрат на їх утримання збільшився, а також збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відповідач на утриманні нікого не має, аліментів нікому не сплачує, отримує неофіційний дохід. 
       Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 28 серпня 2019 року позов задоволено.
Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2011 року, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. 
Визнано виконавчий лист № 2-141/11 від 26.01.2011 таким, що не підлягає виконанню. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Вказує те, що стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини всіх доходів є занадто великою сумою, оскілки він не отримує таких доходів щоб сплачувати таку суму, не має основного місця роботи, тільки сезонно виїжджає на заробітки за кордон. Вказана сума для нього непосильна, він не зможе її вчасно сплачувати, що призведе до накопичення боргу з подальшим накладенням заборони на виїзд за кордон. Також не погоджується з твердженнями позивачки про те, що він не бере участі в утриманні дітей, так як він надає щомісячно грошові кошти шляхом переведення, а іноді й особисто. Крім того вказує, що в нього не змінився матеріальний стан, що є підставою для збільшення розміру аліментів. При цьому зазначає, що позивачка вже зверталася до суду з аналогічним позовом, однак їй було відмовлено.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 адвокат Гуштан Г.Г. апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав наведених у ній.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнали, просили залишити таку без задоволення, а рішення суду без змін. 

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що зросли витрати на утримання дітей та змінився матеріальний стан позивачки. 

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такого суд дійшов з додержанням вимог закону з огляду на наступне. 

Суд установив, що сторони з 04.09.2004 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.01.2012, що набрало законної сили, розірвано (а.с. 8).
Від даного шлюбу в сторін народилися сини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4, 5).
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.01.2011 з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з 21.12.2010 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9). 
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».
Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із змінами і доповненнями, внесеними до ст. 182 СК України Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено в 2019 році прожитковий мінімум для: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.
Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають сини, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування.
Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дітей, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру.
Крім того, ОСОБА_1 згідно з довідкою, виданою ТОВ «Сузір`я» санаторій «Квітка полонини» №42 від 19.04.2019, з 11.03.2017 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до 3 років, що підтверджує зміну матеріального стану одержувача аліментів (а.с. 7). 
Доводи апелянта про те, що він не має основного місця роботи, тільки сезонно виїжджає на заробітки за кордон, а тому не зможе сплачувати збільшений судом розмір аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач є молодою особою і за станом здоров`я здатний до активної трудової діяльності.
За наведених обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про збільшення розміру стягуваних з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, визначивши його в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. 
Таким чином, апеляційний суд уважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 28 серпня 2019 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 28 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач: 

Судді: