ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/4438/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Офісу великих платників податків ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справі №160/4438/19 за позовом  Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до  Офісу великих платників податків ДФС    про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 

ВСТАНОВИВ:

           15.05.2019р. позивач звернувся до суду з позовом до  Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 15.02.2019 року №0000754615.
Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з рішенням відповідача, прийнятого за результатами позапланової  виїзної перевірки, оскільки позивачем було  виконано всі необхідні умови згідно з п.15 підрозділу 4 розділу ХХ “Перехідних положень” Податкового кодексу України. Зокрема, позивач посилається на те, що ним було придбано важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, та використано їх для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД. Придбання важких дистилятів (газойлів) та використання їх в тому ж звітному періоді підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Наявність транспортних засобів, які відповідають товарним підкатегоріям 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД, також підтверджено відповідними документами, що відображено в акті перевірки. Кількість використаних важких дистилятів (газойлів) не перевищує обсяги їх придбання у цьому ж звітному періоді, а також, вартість нафтопродуктів сплачено позивачем контрагентам-постачальникам у повному обсязі. Позивач вважає, що посилання відповідача на те, що в первинних документах не міститься окремого зазначення розміру сплаченого акцизного податку суперечить нормам чинного законодавства, адже жодним його положенням не визначеного такого обов`язку. Зі свого боку позивач належним чином відобразив у податковій звітності сплату акцизного податку та, в цей же час, є належним чином зареєстрованим платником акцизного податку. Також позивач вказує на те, що переведення обсягів пального з кілограм у літри здійснюється позивачем у відповідності до норм чинного законодавства. Позивач вказує на те, що як до перевірки, так і до суду, надав всі первинні документи, які підтверджують рух нафтопродуктів по підприємству. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій   просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким залишити позовні вимоги без задоволення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про ненадання належної оцінки судом першої інстанції доводам відповідача щодо наявності у позивача кредиторської заборгованості  перед постачальником дизельного пального, а отже наявна несплаа акцизного податку, відсутності визначення окремим рядком  при сплаті постачальнику сум акцизного податку, що унеможливлює підтвердити його сплату  у загальній сумі, для зменшення податку на прибуток позивач використовував залишки дизельного палива, що обліковувались станом на 1 січня 2018 року, що по суті унеможливлює  відокремлення  сум акцизного податку поточного (звітного) періоду у вартості списаного дизпалива, підприємством не надано будь-яких розшифровок, зведених облікових документів бухгалтерського обліку, які підтверджують факти подальшого проведення списання дизпалива на рахунки, на яких формується собівартість виготовленої продукції (робіт, послуг), що унеможливлює факт підтвердження використання дизпалива у бухгалтерському обліку у господарській діяльності підприємства, не надано до перевірки документів, що підтверджують достовірність проведених перерахунків придбаного дизельного палива з кілограм у літри, позивачем не надано до перевірки товарні книги кількісного обліку нафтопродуктів (нафти) за формою №31-НП, журнали обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою №6-НП та журнали вимірювання нафти і нафтопродуктів у резервуарах за формою №7-НП, а також позивач здійснював реалізацію придбаного пального в межах підприємства та не нараховував і не сплачував відповідні суми акцизного податку до державного бюджету та не реєстрував акцизні накладні.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні відмовити,  рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У відзиві зазначає, що доводи відповідача є помилковими та не відповідають вимогам законодавства щодо виниклих правовідносин. Позивачем під час перевірки були надані всі документи, які відповідають вимогам чинного законодавства, а висновки відповідача ґрунтуються на невірному розумінні норм права.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в період з 14.12.2018 року по 22.01.2019 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову виїзну перевірки ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” з питання повноти визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року щодо правомірності застосування норм пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ “Перехідних положень” Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 29.01.2019 року №18/28-10-46-15/24432974.
Згідно з висновками акту перевірки проведеною перевіркою повноти визначення ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року щодо правомірності застосування норм пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ “Перехідних положень” Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, встановлено порушення п.49.2 ст.49, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.213.1.2 п.213.1 ст.213, п.15 підрозділу 4 розділу ХХ “Перехідних положень” Податкового кодексу, що призвело до:
- завищення податкових різниць, які виникають відповідно до положень Податкового кодексу (рядок 03 Декларації) за три квартали 2018 року – 139746981 грн.;
- завищення об`єкту оподаткування (рядок 04 Декларації) за три квартали 2018 року - 139746981 грн.;
- завищення показника зменшення нарахованої суми податку (рядок 16 Декларації) за три квартали 2018 року - 139746981 грн.;
- заниження податку на прибуток (рядок 17, 19 Декларації) за три квартали 2018 року – 114592524 грн.
На підставі висновків акту від 29.01.2019 року №18/28-10-46-15/24432974 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.02.2019 року №0000754615 щодо збільшення Публічному акціонерному товариству “АрселорМіттал Кривий Ріг” суми грошового зобов`язання зі сплати податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 114592524,00 грн. та накладення 57296262,00 грн. штрафних санкцій (загалом - 171888786,00 грн.).
27.02.2019 р. ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” подано скаргу на податкове повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 26.0.2019 року №19946/6/99-99-11-04-02-25 про результати розгляду скарги, повідомлено про залишення податкового повідомлення-рішення без змін, а скарги – без задоволення.
Позивач не погодившись з рішенням відповідача звернувся до суду із зазначеним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов, дійшов висновку про безпідставність збільшення відповідачем позивачеві суми грошового зобов`язання зі сплати податку на прибуток.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що основним видом економічної діяльності є виробництво чавуну сталі та феросплавів (код КВЕД 24.10). Додатковими видами економічної діяльності є, зокрема, добування залізних руд (код КВЕД 07.10), виробництво коксу та коксопродуктів (код КВЕД 19.10), інші будівельно-монтажні роботи (код КВЕД 43.29), професійно-технічна освіта (код КВЕД 85.32), інші види освіти, н. в. і. у. (код КВЕД 85.59), діяльність лікарняних закладів (код КВЕД 86.10), неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90), роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.25), діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (код КВЕД 71.12), забір, очищення та постачання води (код КВЕД 36.00), будівництво житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20), будівництво трубопроводів (код КВЕД 42.21).
Позивач зареєстрований платником акцизного податку з 20.01.2017р.
Позивачем 06.11.2018р. подано декларацію з податку на прибуток підприємства (яка заповнюється і подається відповідно до пункту 46.4 статті 46 розділу ІІ Податкового кодексу України) відображено доповнення наступного змісту “У зв`язку з невідповідністю діючої форми декларації з податку на прибуток положенням пункту 15 підрозділу 4 розділу XX ПК України.  В декларації  підприємство задекларувало збільшення нарахованої суми податку на прибуок та збільшення  різниць, які виникають відповідно до ПК України, (рядок 03, за рахунок збільшення показника по рядку 2.1.1 додатку РІ до Декларації) у сумі 19746981грн, що призвело до загального збільшення податку на прибуток на суму 25154457грн. В рядку 16 ЗП (рядок 16,1 додатку ЗП) зазначена сума зменшення податку на прибуток на суму сплаченого за податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 11, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно УКТ ЗЕД. (а.с. 11-17 Т2)
З підстав подання позивачем такої декларації, відповідачем в період з 14.12.2018 року по 22.01.2019 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову виїзну перевірки ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” з питання повноти визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року щодо правомірності застосування норм пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ “Перехідних положень” Податкового кодексу України, за результатами якої складено акт від 29.01.2019 року №18/28-10-46-15/24432974.
Згідно з висновками акту перевірки з повноти визначення ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року щодо правомірності застосування норм пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ “Перехідних положень” Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, встановлено порушення п.49.2 ст.49, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.213.1.2 п.213.1 ст.213, п.15 підрозділу 4 розділу ХХ “Перехідних положень” ПК України встановлені порушення:
- завищення податкових різниць, які виникають відповідно до положень Податкового кодексу (рядок 03 Декларації) за три квартали 2018 року – 139746981 грн.;
- завищення об`єкту оподаткування (рядок 04 Декларації) за три квартали 2018 року - 139746981 грн.;
- завищення показника зменшення нарахованої суми податку (рядок 16 Декларації) за три квартали 2018 року - 139746981 грн.;
- заниження податку на прибуток (рядок 17, 19 Декларації) за три квартали 2018 року – 114592524 грн.
За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.02.2019 року №0000754615 щодо збільшення Публічному акціонерному товариству “АрселорМіттал Кривий Ріг” суми грошового зобов`язання зі сплати податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 114592524,00 грн. та накладення 57296262,00 грн. штрафних санкцій (загалом - 171888786,00 грн.).
Згідно пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать, зокрема пальне.
Підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України встановлено ставки акцизного податку у твердих сумах з одиниці реалізованого товару (продукції), який справляється з таких товарів, як пальне, зокрема, важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00 та 2710 19 47 00, згідно УКТ ЗЕД.
При використанні підакцизних товарів (продукції) для власних виробничих потреб датою виникнення податкових зобов`язань є дата їх передачі для такого використання, крім використання для виробництва підакцизних товарів (продукції) (пункт 216.6 статті 216 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.217.1 ст.217 Податкового кодексу України суми податку, що підлягають сплаті, з підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, а також, реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі, визначаються платником податку самостійно, виходячи з об`єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку, що діють на дату виникнення податкових зобов`язань.
Отже, сплативши постачальнику вартість підакцизного товару, в ціну якого включено суму акцизного податку, та отримавши від постачальника зареєстровану акцизну накладну платник податку на прибуток, який є кінцевим споживачем такого підакцизного товару, виконує першу з умов набуття права застосування норми пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Використавши отримане паливо для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД, платник податку на прибуток виконує другу умову набуття права застосування норми пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Інших умов використання вказаної норми Податковий кодекс України не передбачає, а пункт 15 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України жодним чином не обмежує право використання цього пункту виключно суб`єктами господарювання, які є платниками акцизного податку з реалізації пального, оскільки, акцизний податок є непрямим податком, тому його фактичними платниками є споживачі палива, які сплачують податок у складі ціни на паливо.
З огляду на правовий зміст пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, суд вказує, що позивач, який є платником податку на прибуток на загальних підставах, є споживачем палива та сплачуючи акцизний податок у складі ціни на спожите паливо, а відтак, має право зменшити податок на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету за відповідний податковий (звітний) період на суму акцизного податку, сплаченого в ціні товару за такий відповідний податковий (звітний) період. Саме у такий правовий спосіб врегульоване зазначене питання, та не ставить в залежність від наявності бути особою зареєстрованою платником акцизного податку, відносини податкового регулювання якого мають іншу складову, та який і є його платником до бюджету.
Законодавець передбачив можливість для відповідної особи, який є платником податку на прибуток врахування при його обчисленні та нарахуванні, сплаченого по факту придбання в ціні відповідного товару акцизного податку.
Щодо доводів відповідача про порушення порядку заповнення декларації з податку на прибуток за три квартали 2018р., встановленого абзацом 2 пункту 46.4 статті 46 розділу II ПК України, а саме: розшифровку сум сплаченого за поточний податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), із зазначенням реквізитів відповідних платіжних доручень, суд вказує таке.
Пунктом 46.4 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, збільшує або зменшує його податкові зобов`язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації.
У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід`ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, який подає звітність в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі.
Форма податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка вступила в дію з 14.12.2018 р. відповідно наказу Мінфіну від 19.10.2018 р. № 842, та яка враховує зміни, необхідні для декларування норм п.15 підрозділу 4 розділу XX ПК України, не передбачає заповнення будь-яких граф чи подання окремих додатків або доповнень до декларації з розшифровкою сум сплаченого за поточний податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), із зазначенням реквізитів відповідних платіжних доручень.
У зв`язку із включенням п.15 до підрозділу 4 розділу XX ПК України показники рядка 16 додатка, які враховуються у зменшення нарахованої суми податку на прибуток підприємств, доповнено рядком 16.5. Відповідно до показник рядка 16 дорівнює сумі рядків (рядок 16.1 + рядок 16.4.1 + рядок 16.5). У рядку 16.5 відображається зменшення податку на прибуток підприємств на суму сплаченого за поточний звітний період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у відповідних товарних підкатегоріях УКТ ЗЕД, якщо вони були використані для транспортних засобів, що класифікуються у відповідних товарних підкатегоріях УКТ ЗЕД, визначених у п. 15 підрозділу 4 розділу XX ПК України.
Таким чином є вірними висновки  суду першої інстанції, що жодною нормою чинного ПК України, ані будь-якою іншою нормою чинного законодавства України не встановлено імперативної норми щодо подання разом з декларацією з податку на прибуток розшифровки сум сплаченого за поточний податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), із зазначенням реквізитів відповідних платіжних доручень.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем 06.11.2018р. подано декларацію з податку на прибуток підприємства (яка заповнюється і подається відповідно до пункту 46.4 статті 46 розділу ІІ Податкового кодексу України) відображено доповнення наступного змісту “У зв`язку з невідповідністю діючої форми декларації з податку на прибуток положенням пункту 15 підрозділу 4 розділу XX ПК України.  В декларації  підприємство задекларувало збільшення нарахованої суми податку на прибуок та збільшення  різниць, які виникають відповідно до ПК України, (рядок 03, за рахунок збільшення показника по рядку 2.1.1 додатку РІ до Декларації) у сумі 19746981грн, що призвело до загального збільшення податку на прибуток на суму 25154457грн. В рядку 16 ЗП (рядок 16,1 додатку ЗП) зазначена сума зменшення податку на прибуток на суму сплаченого за податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 11, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно УКТ ЗЕД. Також подано доповнення до такої декларації, що є невід`ємною її частиною. (а.с. 11-17 Т2)
Щодо суті порушень. 
Судом встановлено, що у ході здійснення господарської діяльності під час експлуатації вказаних транспортних засобів ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” використовує важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД.
На підтвердження сплати за дизельне паливо, що класифікується в зазначених товарних підкатегоріях, до перевірки були надані реєстри платежів та виписки банку на адресу постачальників палива.
Факт сплати акцизного податку у вартості важких дистилятів (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД підтверджується безпосередньо актом перевірки.
Судом встановлено, що впродовж січня-вересня 2018 року ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” придбав 30784944,06 кг (36992568,36 л) важких дистилятів (газойлів) за кодом 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД у наступних постачальників:
1) у ПП “Окко-бізнес контракт” (ЄДРПОУ 33614922) на загальну кількість 4142666 кг (4974260 л);
2) у ТОВ “Торговий Дім “Сокар Україна” (ЄДРПОУ 37037544) на загальну кількість 5383807 кг (6488423 л.);
3) у ТОВ “Глуско Україна” (ЄДРПОУ 40428668) на загальну кількість 3381844 кг (4043103 л);
4) у ТОВ “Манго-Груп” (ЄДРПОУ 39039648) на загальну кількість 4626651 кг (5584963 л);
5) у ТОВ “Алпен Трейд” (ЄДРПОУ 40523305) на загальну кількість 1202495 кг (1444418 л);
6) у ТОВ “Всесвіт-Ойл-Груп” (ЄДРПОУ 41051402) на загальну кількість 2896948 кг (3477619 л);
7) у ТОВ “Євростандарт” (ЄДРПОУ 32223787) на загальну кількість 3357136 кг (4037916 л);
8) у ФОП ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на загальну кількість 5793397 кг (6941867 л). 
Згідно акту перевірки у позивача рахується, на час проведення перевірки, кредиторська заборгованоість по наступним контрагентам ПП “Окко-бізнес контракт” – станом на 01.01.2018 - 47199303,61грн, станом на 30.09.2018р. – 12839251,23грн,  ФОП ОСОБА_1 по договору №235 відсутня станом на 30.09.2018р.; по договору №1105 станом на 01.01.2018р. відсутня заборгованість, станом на 30.09.2018р. заборгованість складає 26325409,68грн.
Обсяги пального оплачені постачальникам, що підтверджується наданими до перевірки платіжними дорученнями.
ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” протягом звітних періодів, а саме, за три квартали 2018 р., отримав прибуток, який задекларував у податкових деклараціях з податку на прибуток.
ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” має на балансі та експлуатує у своїй діяльності 30 одиниць автосамоскидів БелАЗ (гірничо-транспортний цех - 705), 17 одиниць автосамоскидів кар`єрних САТ 785С (гірничо-транспортний цех - 705), 125 одиниць локомотивів (цех ремонту рухомого складу - 172), 49 одиниць локомотивів (управління залізничного транспорту, гірничого департаменту - 710), що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД.
Факт наявності та використання на ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” транспортних засобів, що класифікуються згідно кодів УКТ ЗЕД 8602 10 00 00 підтверджується актом перевірки.
У ході здійснення господарської діяльності під час експлуатації вказаних транспортних засобів ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” використовує важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД.
На підтвердження сплати за дизельне паливо, що класифікується в зазначених товарних підкатегоріях, до перевірки були надані реєстри платежів та виписки банку на адресу постачальників палива.
Порядок безготівкових розрахунків в Україні визначається Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена Постановою Національного банку України “Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті” № 22 від 21.01.2004 р. Форма платіжного доручення встановлена додатком 2 та пунктом 1.13 глави 1 Інструкції № 22.
Вимоги щодо заповнення такого реквізиту платіжного доручення, як “Призначення платежу” містяться в пункті 3.8 Інструкції № 22: “Реквізит “Призначення платежу” платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України”.
Отже, законодавством передбачено заповнення реквізиту “Призначення платежу” на розсуд платника з урахуванням документів, на підставі яких здійснюється перерахування коштів. ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” в полі “Призначення платежу” зазначає, за що конкретно здійснюється перерахування коштів, номер та дату договору, який є підставою для здійснення господарської операції, номер та дата рахунку на оплату, виписаного постачальником. 
Обов`язку вказувати суму акцизного податку у платіжних дорученнях при сплаті за поставлені важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 11, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, жодним законодавчим документом не передбачено.
Таким чином є вірними висновки суду першої інстанції, що відсутність суми акцизного податку в полі “Призначення платежу” платіжного документу жодним чином не пов`язана з правом платника податків на застосування норм визначених у п. 15 підрозділу 4 розділу XX ПК України, а також не свідчить про відсутність сплати акцизного податку в ціні поставленого товару.
Факт сплати акцизного податку у вартості важких дистилятів (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД не спростовується безпосередньо актом перевірки.
Форму та порядок заповнення акцизної накладної затверджено наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2016 р. № 218 “Про затвердження форм заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального, акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального”.
Пунктом 4 розділу I зазначеного порядку визначені типи причин, коли акцизна накладна не надається отримувачу пального, одним з яких є тип 3 - пальне, що відвантажено з метою власного споживання.
Отже, акцизна накладна з типом причини “ 3 - пальне, що відвантажено з метою власного споживання” може бути складена виробником пального на обсяги пального, переданого в межах одного підприємства з метою власного споживання, з якого сплачується акцизний податок, а також особою-реалізатором пального на обсяги пального, отриманого від інших платників акцизного податку, з якого вже сплачувалася сума акцизного податку, що підтверджено зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та використаного виключно для власних потреб.
Враховуючи зазначене, посилання відповідача на відсутність факту конкретизації суми акцизного податку, що на його думку має наслідком і відсутність сплати такого податку, є помилковими.
Судом встановлено, що позивач використовує підакцизне дизельне пальне, що класифікується у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД, цілком на власні потреби для експлуатації транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8707 10 10 10, згідно з УКТ ЗЕД, і не є його реалізатором, у підприємства не виникає податкового зобов`язання з нарахування та сплати акцизного податку до Державного бюджету.
Крім того, позивачем сплачено акцизний податок при придбанні дизпалива, а тому сплативши постачальнику вартість підакцизного товару, в ціну якого включено суму акцизного податку, та отримавши від постачальника зареєстровану акцизну накладну, ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг”, який використовує підакцизне дизельне пальне, що класифікується у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД цілком на власні потреби для експлуатації транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8707 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД та є кінцевим споживачем такого підакцизного товару, набуває право застосування норми пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ “Перехідні положення” ПК України, яка не містить вимоги щодо сплати акцизного податку платником податку на прибуток, що застосовує зазначену пільгу, безпосередньо до Державного бюджету.
Крім того, слід зазначити наступне, що норма п. 15  підрозділу 4 розділу ХХ «Перехіднеих полдожень» ПК України, визначає, що беруться до уваги обсяги оплаченого та використаного пального.
Судом встановлено, що позивач за звітний період використав 31097351,165л важких дистилярів (газойлю), придбаних впродовж січня-вересня 2018р. у постачальників за кодом УКТ ЗЕД 2710 19 43 00, про що надав платіжні доручення, а отже є оплаченим такий обсяг. Відповідач в свою чергу не надав переконливих доказів про зворотнє.
Щодо орбліку дизпалива у господарській діяльності.
Судом встановлено, що наказом по підприємству від 26.09.2006 року №737 затверджено та введено в дію Облікову політику ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг”.
Згідно з п.24 наказу від 26.09.2006 року №737 про “Облікову політику” при вибутті запасів ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” застосовує наступні методи оцінки: метод середньозваженої вартості; метод по цінам продажу; метод ідентифікованої вартості.
Метод по цінам продажу, згідно того ж наказу, застосовується виключно для управління громадським харчуванням та торгівлею.
Метод ідентифікованої вартості застосовується лише в тому разі, якщо фізичний облік запасів на підприємстві організований таким чином, що надає можливість чітко ідентифікувати кожну одиницю запасів.
Оскільки, дизельне паливо - рідкий продукт, що використовується як паливо в дизельному двигуні внутрішнього згоряння, ідентифікувати кожну окрему одиницю його об`єму неможливо, тому при списанні застосовується саме метод середньозваженої вартості.
У відповідності до п.27 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 2 “Запаси”, згідно з формулою середньозваженої собівартості, собівартість кожної одиниці визначається із середньозваженої собівартості подібних одиниць на початок періоду та собівартості подібних одиниць, що були придбані або вироблені протягом періоду, тобто залишки дизельного палива, які обліковуються на ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” станом на кожну звітну дату приймають участь у формуванні його ціни для відображення у обліку руху та вибуття.
Відтак, ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” при вибутті запасів застосовував метод середньозваженої вартості та метод ідентифікованої вартості. ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” зберігає дизельне паливо у загальних резервуарах, через великі обсяги палива, яке закуповується, у підприємства немає. Ідентифікувати кожну окрему одиницю об`єму дизельного палива неможливо. Таким чином, ПрАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” застосовує метод середньозваженої вартості для списання дистилятів (газойлів), що класифікуються у товарній підкатегорії 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД.
Отже, позивач застосовує метод середньозваженої вартості для списання дистилятів (газойлів), що класифікуються у товарній підкатегорії 2710 19 43 00 згідно УКТ ЗЕД правомірно, у відповідності до норм чинного законодавства України.
Крім того, позивач здійснює переведення  придбаного пального з кілограм у літри у відповідності до нормативних документів (Інструкції №281 затвердженою наказом Мінпалива, Мінекономіки, Мінтранспорту, Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.08.2008р. №281/11/578/155). До перевірки були надані акти прийому нафтопродуктів за формою №5-НП. Даних, які б свідчили про недостовірність здійснення таких переведень, відповідачем не надано.
Також є помилковим посилання відповідача на ненадання позивачем під час перевірки товарних книг кількісного обліку нафтопродуктів (нафти) за формою №31-НП, журналів обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою №6-НП та журналів вимірювання нафти і нафтопродуктів у резервуарах за формою №7-НП, оскільки позивачем до перевірки надані всі первинні документи обліку нафтопродуктів які ведуться відповідно до Інструкції №281.
Щодо посилання відповідача на лист Міністерства фінансів України № 11320-10-10/12920 від 10.05.2018 року щодо розгляду листа Державної фіскальної служби України № 606/6/99-99-15-02-02-15/ІПК від 13.02.2018 року суд не приймає до уваги, оскільки, лист Державної фіскальної служби України № 606/6/99-99-15-02-02-15/ІПК від 13.02.2018 року є індивідуальною податковою консультацією, яка за своїм змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а також, не має сили нормативно-правового акту та не створює і не припиняє прав чи обов`язків особи, а є лише допомогою контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону.
Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС – залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справі №160/4438/19 за позовом  Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до  Офісу великих платників податків ДФС    про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 328, 329 КАС України.
                    Повне судове рішення складено 17 лютого 2020року.    

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак