Справа № 570/2908/14-ц 	Головуючий у 1 інстанції: Остапчук Л. В. 	
Провадження № 22-ц/802/290/20  Категорія: 14 	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
19 лютого 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.,
суддів - Данилюк В.А., Карпук А.К.,
з участю секретаря судового засідання Галицької І.П.,
прокурора Сидорука Р.В.,
представника Фонду державного майна України Бойка Ю.А.,
представника відповідача Станкевича В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2015 року в цивільній справі за позовом заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в собі Фонду державного майна України, відкритого акціонерного товариства " Рівненський завод тракторних агрегатів" до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, за апеляційними скаргами заступника прокурора Рівненської області та відкритого  акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" на рішення  Рівненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2016 року,
                                         В С Т А Н О В И В:
У червні 2014 року заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, відкрите акціонерне товариство «Рівненський завод тракторних агрегатів» (далі – ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів») звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів».
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 09 жовтня 2015 року, частково задоволено позов заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів».
Витребувано у ОСОБА_1 на користь ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» частину бази відпочинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , до складу якої входить: будинок спальний двохповерховий літера Д-2 загальною площею 96,4 кв. м вартістю 18 398 грн; будинок літера Є загальною площею 12,9 кв. м вартістю 1 047 грн; будинок літера И загальною площею 13,1 кв. м вартістю 1 118 грн; будинок літера І загальною площею 13,4 кв. м вартістю 1 024 грн; будинок літера К загальною площею 14,5 кв. м вартістю 1 036 грн; будинок літера Л загальною площею 12,9 кв. м вартістю 1 042 грн; будинок літера Н загальною площею 12,6 кв. м вартістю 3 875 грн.
У задоволенні вимоги про визнання права власності на базу відпочинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 09 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2016 року касаційну скаргу першого заступника прокурора Рівненської області відхилено.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 09 жовтня 2015 року залишено без змін.
У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2015 року.
Заява мотивована тим, що після ухвалення рішення суду від 04 червня 2015 року та набрання ним чинності, а саме 12 травня 2016 року, йому стали відомі обставини, які є істотними для справи та не були і не могли бути йому відомі під час розгляду справи. Зокрема, листом комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації»  від 11 травня 2016 року йому надано інформацію стосовно інвентаризації бази відпочинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . З указаного листа стало відомо, що станом на 28 березня 2003 року об`єкти, які у нього витребувано, відносилися до тимчасових споруд – це були будиночки металеві з дерев`яним перекриттям, які були встановлені на дерев`яних стовпах. Згідно з повторною інвентаризацією 23 квітня 2007 року встановлено, що попередні будиночки, які були тимчасовими спорудами, повністю демонтовано та фактично проведено нове будівництво будиночків на постійних фундаментах (нерухоме майно).
Вказував, що Рівненська міська громадська організація – спортивний клуб «Торпедо» надала йому документи, відповідно до яких ця організація у  2005 році придбала у ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» тимчасові споруди, а у період з 15 березня 2007 року по 19 квітня 2007 року здійснила їх демонтаж та на місці демонтованих тимчасових споруд здійснила будівництво споруд на постійних фундаментах. Також йому стало відомо, що тимчасові будиночки, які були відчужені ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів», знаходилися на земельній ділянці площею 0,2 га, а придбані ним будинки бази відпочинку знаходяться на земельній ділянці площею 0,3902 га.
ОСОБА_1 вважав, що зазначені обставини є нововиявленими, оскільки вони є істотними, існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути йому відомі на час ухвалення судового рішення, впливають на вирішення спору.
Просив суд рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2015 року у зв`язку з його переглядом за нововиявленими обставинами.
У задоволені позову заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції заступник прокурора Рівненської області та ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» кожен зокрема подали апеляційні скарги, в яких просять рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовити, а рішення Рівненського районного суду Волинської області від 04 червня 2015 року залишити без змін.
Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року апеляційні скарги заступника прокурора Рівненської області та ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» задоволено.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2016 року скасовано.
Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року рішення Апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Розпорядженням Рівненського апеляційного суду  дану цивільну справу передано на розгляд Волинському апеляційному суду.
Апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 та скасовуючи рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що наведені ОСОБА_1 обставини є нововиявленими, оскільки вони існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі ОСОБА_1 , мають істотне значення для вирішення справи.
При цьому майно (тимчасові споруди), які вибули з володіння ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів», з часом були демонтовані і на їх місці побудовані нові будиночки, які є об`єктами нерухомого майна, які придбав ОСОБА_1 , є зовсім іншим майном, яке має суттєву різницю у площі й вартості. Земельна ділянка, на якій вони на даний час розміщені, є більшої площі, ніж та, на якій знаходилися тимчасові споруди, а витребувати можна лише те майно, яке вибуло з володіння ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів», тому немає підстав для витребування майна у ОСОБА_1 , оскільки майна, яке вибуло з володіння ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів», немає.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна оскільки вони зроблені з порушенням норм процесуального та неповного з`ясування всіх обставин справи.
З матеріалів справи вбачається, що предметом договору купівлі-продажу № 103-106, укладеного 07 липня 2005 року між ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» та Рівненською громадською організацією – спортивним клубом «Торпедо» була база відпочинку по АДРЕСА_1 , а саме: 15 будиночків., які згідно з проведеною Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації інвентаризацією станом на 28 березня 2003 року (первинна інвентаризація) не належали до об`єктів нерухомості, а були тимчасовими спорудами. 
23 квітня 2007 року за результатом повторної інвентаризації Рівненським бюро технічної інвентаризації встановлено, що попередні будиночки, які були віднесені до тимчасових споруд повністю демонтовано та фактично проведено нове будівництво будиночків.
Згідно з технічними паспортами, виготовленими станом на 23 квітня 2007 року, будиночки бази відпочинку по АДРЕСА_1 за літерами "Д-2", "Є", "И", "І", ";К", "Л", "Н"; належать до капітальних споруд з постійним фундаментом (нерухоме майно).
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами має здійснюватись із дотриманням вимог статей 361–365 ЦПК України 2004 року, які визначають підстави і порядок перегляду, коло суб`єктів звернення із заявою про перегляд судових рішень, об`єкти перегляду, а також компетенцію (процесуальні повноваження) судів, які здійснюють такий перегляд.
Відповідно до ст. 361 ЦПК України 2004 року, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України 2004 року).
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК 2004 року, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
Аналогічні приписи містяться в діючому Цивільному процесуальному кодексі.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Обставини на які посилається ОСОБА_1 та вважає нововиявленими, а саме: відмінність проданих ВАТ "РЗТА" тимчасових споруд по АДРЕСА_1 для РГМО СК "Торпедо" та капітальних споруд за тою ж адресою придбаних ним у попереднього власника, не є нововиявленими, оскільки вони не підпадають під визначення зазначене в законі.
Як вбачається з матеріалів справи обставини на які заявник покликається як новововиявлене, якщо і не були відомі то при належному виконанні своїх прав та обов`язків могли бути відомі ОСОБА_1 під час вирішення спору по суті.
З матеріалів справи вбачається, що з моменту відкриття провадження у даній цивільній справі ( 16.06.2014 року) та по момент перегляду даної справи Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних так кримінальних справ( 01.02.2016 року) ОСОБА_1 , як учасник справи, та його представники брали участь в судових засіданнях та не були позбавлені можливості у випадку неможливості отримання тих чи інших доказів, зокрема інформації, яка стосувалась спірного об`єкту нерухомого майна, клопотати перед судами різних інстанції про витребування даних доказів. Однак даним правом вони не скористались.
В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 не зміг пояснити, що перешкоджало його довірителю дізнатись про обставини, які він зазначив як нововиявлені у поданій до суду заяві під час розгляду даної справи по суті. Крім того представник, вказав, що ОСОБА_1 придбавши спірне майно користувався ним, в подальшому у зв`язку з судовими справами перестав його використовувати. Такі пояснення представника свідчать про те, що ОСОБА_1 будучи повноцінним власником майна, яке було предметом судових розглядів мав усі правомочності, щодо зібрання та подання усіх доказів, які стосувались об`єкту нерухомості, власником якого він вважав себе. 
Разом з тим, слід зауважити, що при розгляді даної цивільної справи 4 червня 2015 року представник ОСОБА_1 заявляв клопотання про необхідність проведення експертизи з метою  ідентифікації спірних об`єктів, в задоволенні якого судом першої інстанції було відмовлено.( а.с. 78 Т.1 хвилина 12:10:57). Законність такої відмови ОСОБА_1 не оспорювалась в доводах апеляційної скарги, поданої на рішення Рівненського районного суду від 04.06.20015 року,  та в апеляційній інстанції відповідне клопотання не заявлялось( а.с.86-87 Т.1)
Окрім того на думку колегії суддів, відмінності придбаних ОСОБА_1 капітальних будинків на базі відпочинку від первісно відчужених ВАТ "РЗТА" не підтверджені належними, допустимими та беззаперечними доказами.
З листа № 1017-2124 від 15 07.2016 року Управління ДАБК у Рівненській області вбачається, що в єдиному реєстрі документів які дають право на виконання підготовчих і будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не міститься інформації про право на виконання робіт чи прийняття в експлуатацію об`єктів за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 150).
Матеріали даної цивільної справи не містять належного доказу, який би свідчив, про стан бази відпочинку, яка початково належала ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів". Натомість усі судові рішення, які містяться в матеріалах даної цивільної справи містять лише вказівку, про те, що ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" був власником об`єкта нерухомого майна - бази відпочинку в АДРЕСА_1 з конкретним зазначенням будівель та без будь якої вказівки про їх тимчасовий характер спорудження. 
Матеріали справи не містять інвентаризаційних документів, станом на день відчуження ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" Рівненській міській громадській організації - спортивний клуб "Торпедо", в яких би було зафіксовано тимчасовість відчужуваних споруд. 
Копії технічних паспортів, які долучені ОСОБА_1 до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, колегія суддів не вважає належним доказом, оскільки як вбачається з їх змісту вони подані в копії виготовленій 11.05.2016 року з відміткою про те, що самі технічні паспорти  було виготовлено 28.03.2003 року на Рівненську міську громадську організацію - спортивний клуб "Торпедо". При дослідженні матеріалів справи вбачається, що при неодноразових судових розглядах справ щодо спірного об`єкту нерухомого майна, технічні паспорти 2003 року сторонами не надавались , відповідно судами і не досліджувались. 
Покликання на відмінності площ в земельній ділянці для обслуговування об`єкту нерухомого майна не може бути нововиявленою обставиною, оскільки земельна ділянка не була предметом розгляду даної цивільної справи.
З врахування викладеного колегія суддів вважає, що обставини на які покликається заявник в своїй заяві не є нововиявленими.
Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду, відповідно до якого жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
З урахуванням наведеного суд вважає, що зазначені заявником ОСОБА_1 у заяві обставини, з яким погодився суд, не є нововиявленими обставинами в силу вимог статті 361 ЦПК України 2004 року. 
Тому, помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2015 року за нововиявленими обставинами.
Оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 363 ЦПК України 2004 року рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у зв`язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ.
Аналогічний порядок передбачений в ст. 425 ЦПК України в чинній редакції.
Відповідно до ст.365 ЦПК України 2004 року розгляд заяви здійснюється за правилами, встановленими цим кодексом для продовження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами без задоволення.
Аналогічний порядок передбачений частиною 2 статті 429 ЦПК України в чинній редакції.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що лише суд, який ухвалив судове рішення, уповноважений розглядати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. ( ч. 4 ст. 263 ЦПК України) 
Відповідно до висновків Верховного суду України, викладених в постанові від 23 жовтня 2019 року, яка ухвалена за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року у даній справі, коли суд першої інстанції задовольнив заяву про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами та ухвалив нове рішення з урахуванням цих обставин, а суд апеляційної інстанції в межах апеляційного оскарження цього рішення дійде висновку про те, що обставини, які стали підставою перегляду судового рішення, не є нововиявленими, апеляційний суд відповідно до наданих йому частиною другою статті 307 ЦПК України 2004 року повноважень має право скасувати це рішення суду першої інстанції та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого законом віднесено вирішення питання щодо наявності підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. 
З огляду на викладене, беручи до уваги вказівки Верховного суду та  відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - передачі для продовження розгляду до Рівненського районного суду Рівненської області, до повноважень якого законом віднесено вирішення питання щодо наявності підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд
                                             У Х В А Л И В :
Апеляційні скарги заступника прокурора Рівненської області та відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів"  задовольнити частково.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2016 року в даній справі скасувати, а дану справу передати для продовження розгляду до Рівненського районного суду Рівненської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: