ПОСТАНОВА
Іменем України

21 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/25116/15

адміністративне провадження №К/9901/26332/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Ворлд Грейн Юкрейн» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2016 (суддя Шулежко В.П.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016 (судді: Файдюки В.В. (головуючий), Мєзєнцев Є.І., Чаку Є.В.) у справі №826/25116/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Ворлд Грейн Юкрейн» до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Ворлд Грейн Юкрейн»  (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.08.2015:
- № 0000364050, яким збільшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 4 504 809 грн;
- № 0000374050, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 2 750 926,25 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що господарські операції позивача з контрагентом ПП «Ан Транс» мали реальний характер, що підтверджується належно оформленими первинними документами, натомість висновки контролюючого органу про відсутність реальних правових наслідків за господарськими операціями з контрагентом є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016, у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
4. Рішення судів обґрунтовано висновком про відсутність реальних правових наслідків господарських операцій позивача з контрагентом ПП «Ан Транс», що підтверджується, зокрема вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2014 у справі №522/20533/14-к, яким директора ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205 КК України. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог Товариства в повному обсязі.
6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з приводу правомірності яких виник спір у цій справі, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 07.08.2015 № 38/28-10-40-50/30577181, оформленого за результатами проведеної позапланову виїзну перевірку ТОВ «Нью Ворлд Грейн Юкрейн» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ПП «Ан Транс» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, під час якої було виявлено порушення позивачем вимог п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України, що призвело до неправомірного віднесення до складу валових витрат у 2013 році витрат пов`язаних з придбанням товарів у ПП «Ан Транс», які не спричиняють реального настання правових наслідків на суму 15 898 184,00 грн. Дане порушення призвело до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування за 2013 рік на суму 4 504 809,00 грн та до завищення податку на прибуток за 2013 рік на суму 2 164 741,00 грн.
Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що господарські операції позивача з ПП «Ан Транс» з придбання товару (кукурудза) не спричинили настання реальних правових наслідків, що виключає право позивача на формування валових витрат за такими господарськими операціями, оскільки вироком Приморським районним судом м. Одеси від 07.11.2014 директора ПП «Ан Транс» гр. ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.205 КК України, в тому числі у зв`язку із придбанням суб`єкту підприємницької діяльності (ПП «Ан Транс») шляхом реєстрації одноособовим засновником товариства без наміру займатися підприємницькою діяльністю. Крім того, ПП «Ан Транс» не знаходиться за юридичною (податковою) адресою, не володіє основними засобами (складськими приміщеннями, транспортними засобами), трудовими ресурсами, що унеможливлює виконання підприємницької діяльності у задекларованих обсягах. 
На підставі акту перевірки та вказаних висновків, контролюючим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення.
Судами встановлено, що позивач мав взаємовідносини з контрагентом ПП «Ан Транс» в межах договорів поставки товару протягом 2013 року.
В підтвердження реальності господарських операцій з вказаним контрагентом позивачем було надано копії документів, зокрема, договори, рахунки - фактури, банківські виписки, податкові та видаткові накладні, товарно - транспортні накладні. 
Всі первинні документи від імені контрагента ПП «Ан Транс» підписано директором ОСОБА_1 
Також судами встановлено, наявність вироку Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2014, яким директора ПП «Ан Транс» гр. ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво). Вказаним вироком встановлено, що в січні 2013 року ОСОБА_1 , не маючи наміру займатись підприємницькою діяльністю, переслідуючи корисливу мету на отримання грошової винагороди в розмірі 100 доларів США (800 гривень), надав згоду невстановленій слідством особі перереєструвати на своє ім`я приватне підприємство «Ан Транс». Також ОСОБА_1 , в ході досудового розслідування пояснив, що будь-яких документів від імені ПП «Ан Транс» не підписував та не приймав участі в господарській діяльності ПП «Ан Транс».
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. У доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального права, вказує на їх порушення та порушення норм процесуального права, що полягає у неврахуванні всіх обставин, що мають значення для справи, зазначає, що висновки судів не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, суд помилково дійшов висновку про відсутність реального здійснення господарських операцій з контрагентом, оскільки у позивача наявні первинні документи, що підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, зазначає про індивідуальну відповідальність платника податків.
9. Контролюючий орган надав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій про правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, оскільки господарські операції, за якими позивачем було сформовано витрати, фактично не були здійснені, а тому просить залишити касаційну скаргу Підприємства без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції просить залишити без змін.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14.
Витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
10.2. Пункт       44.1 статті       44.
Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. 
10.3. Пункт 138.2 статті 138.
Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
10.4. Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139.
Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
11. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:
11.1. Стаття 1.
11.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. 
11.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
11.2. Частина 1 статті 9.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
11.3. Частина 2 статті 9.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
12. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.
12.1. Пункт 2.4.
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
12.2. Пункт 2.15. 
Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
14. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентами на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. 
15. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування витрат та податкового кредиту. 
16. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. 
За відсутності факту придбання відповідні суми не можуть включатися до складу витрат навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
19. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій, неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
20. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору), обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч.      1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
21. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Підприємство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
22. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
23. Розв`язуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень - рішень суди першої та апеляційної інстанції, враховуючи встановлені контролюючим органом під час проведення перевірки обставини щодо не підтвердження фактичного здійснення операцій з придбання товару, а відповідно і неправомірність формування позивачем податкового обліку за такими операціями, надав належну оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності з дотриманням норм статей 70-72, 86 Кодексу адміністративного судочинства України щодо оцінки доказів та дійшов обґрунтованого висновку про недостовірність задекларованих позивачем даних податкового обліку, що, відповідно, виключає право позивача формувати витрати за такими операціями.
Так позивач надав пакет документів, які на його думку є достатніми для підтвердження фактичного вчинення господарських операцій з контрагентом, проте, як встановлено судами та вбачається з наявних в матеріалах справи документів, більшість таких пов`язана не безпосередньо з спірними операціями, а із подальшою реалізацією товару (кукурудзи) та жодним чином не свідчить про фактичність (реальність) виконання договорів, укладених саме з ПП «Ан Транс», оскільки реалізація позивачем аналогічного товару на користь інших контрагентів не доводить факту придбання цього товару саме у ПП «Ан Транс» (відповідний товар (кукурудза 2013 року врожаю) не визначений індивідуальними ознаками). 
24. Суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про правомірність прийнятих податкових повідомлень - рішень також з огляду на наявність вироку Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2014, яким директора ПП «Ан Транс» гр. ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво)
Колегія суддів вважає такий висновок правильним з огляду на те, що вищезазначеним вироком, який набрав законної сили, встановлено об`єктивну сторону складу злочину посадової особи контрагента позивача, дії якого не були спрямовані на реальне настання наслідків, а лише на формування первинних документів за наслідками неіснуючих операцій. Документальне оформлення господарських операцій, які фактично не відбулись, за наслідками яких Товариством сформовано витрати, здійснено у той самий період, в якому встановлено факти вчинення злочину та за підписом саме директора ПП «Ан Транс» Самоляком О.А., а отже такі документи не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважною особою, та як наслідок не можуть визнаватися такими, що посвідчують факт придбання товарів. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
25. Суди першої та апеляційної інстанцій, враховуючи встановлені контролюючим органом під час проведення перевірки обставини щодо не підтвердження належними первинними документами операцій з придбання товару, а відповідно і неправомірність формування позивачем податкового обліку за такими операціями, дійшли обґрунтованого висновку про недостовірність задекларованих позивачем даних податкового обліку, відсутність реальних господарських операцій між позивачем та ПП «Ан Транс», що, відповідно, виключає право позивача формувати витрати за такими операціями.
26. Оцінка доказів судом апеляційної інстанції зроблена з огляду на приписи норм процесуального законодавства (ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України), надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених як Товариством так і контролюючим органом. 
Посилань на неповне встановлення обставин справи касаційна скарга не містить.
27. Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, а також правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що контролюючим органом доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, натомість позивачем з огляду на приписи процесуального закону (ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України ,у редакції на час прийняття рішення) належними та допустимими доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих контролюючим органом доказів та доводів щодо неправомірного формування даних податкового обліку за господарськими операціями з ПП «Ан Транс».
28. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та  апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Ворлд Грейн Юкрейн» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016 слід залишити без задоволення.
29. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
30. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Ворлд Грейн Юкрейн» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016 у справі №826/25116/15 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду