ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року		Справа № 1.380.2019.002176 пров. № 857/12779/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                        Попка Я.С.
суддів                                                             Кухтея Р.В., Сеника Р.П. 
за участю секретаря судового засідання    Ігнатищ Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року, ухвалене суддею Качур Р.П., 11:34:58 год, м. Львів, дата складання повного тексту рішення 25 жовтня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

26.04.2019 позивач – ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 29.03.2019 № 64-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчука Л.І. від 29.03.2019 № 64-ДС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позивача було забезпечено технічними засобами для здійснення цифрової фотозйомки, які він зобов`язаний був застосувати, однак не застосував. Тобто, відсутні докази виконання відповідачем обов`язку забезпечити належні умови праці для забезпечення трудової дисципліни (ст. 140 КЗпП України). Наданий позивачем Журнал обліку видачі та здачі особистих митних забезпечень інспекторів відділу митного оформлення не містить записів про видачу фотоапарату 30.08.2018-31.08.2018. Крім того, у системі АСМО «Інспектор», щодо проведення митних процедур зазначено таке: «на громадян, які переміщувалися вищевказаним транспортним засобом спрацювала АСАУР, що дані громадяни переміщуються повторно протягом 72 год., відповідно до чого провести опитування вказаних громадян на предмет наявності товарів, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість, відповідно до ст.191 Податкового кодексу України». Так, форми митного контролю визначені ч.1 ст.336 Митного кодексу України, відповідно до яких митний контроль здійснюється шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України (п.1 ч.1); митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян) (п.2 ч.1); обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України (п.3 ч.7); усного опитування громадян та посадових осіб підприємств (п.4 ч.1). Відтак, із зазначеного суд констатує про виконання позивачем вимог чинного митного законодавства щодо митного контролю та вказівок, визначених в системі АСМО «Інспектор». Таким чином, наказ начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчука Л.І. від 29.03.2019 № 64-ДС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є протиправним.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, постановленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, Львівська митниця ДФС оскаржила його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивачем неналежно виконано свої посадові обов`язки та не виконано розпорядження начальника Львівської митниці ДФС від 16.02.2018 № 14-р «Щодо застосування додаткових форм митного контролю», порушено вимоги п.п. 1.4., 1.5., 4.2., 4.3. Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС не дотримано вимог п.8 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу»
Апелянт вказує на те, що 31.08.2018 при здійсненні митного оформлення рейсового автобуса марки «EOS E-18GZ» д.н.з. НОМЕР_1 , який в`їхав в зону митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава- Руська» Львівської митниці ДФС України смугою руху «червоний коридор», на громадян які переміщувалися вищевказаним транспортним засобом спрацювала АСАУР, що дані громадяни переміщуються повторно протягом 72 год., відповідно до чого необхідно провести опитування вказаних громадян на предмет наявності товарів, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість, відповідно до ст.191 Податкового кодексу України. Під час виконання митних формальностей та в процесі здійснення митного контролю даного автобуса ОСОБА_1 не обрав та не виконав того необхідного мінімуму митних формальностей (форм та обсягів контролю), які б (у разі їх «обрання та виконання) забезпечили додержання законодавства України з питань державної митної справи під час переміщення та пропуску автобуса на митну територію України.
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що наказом Львівської митниці ДФС від 29.03.2019 № 64-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до пункту 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», за неналежне виконання посадових обов`язків, до державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани. 
Зі змісту вказаного наказу встановлено, що 31.08.2018 співробітниками управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Львівської митниці ДФС спільно з працівниками УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України було ініційовано проведення переогляду рейсового автобуса марки «EOS E-180Z», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. України ОСОБА_2 , який був зупинений на «в`їзній» брамі в напрямку «в`їзд в Україну» близько 00 год. 44 хв. 31.08.2018 та скерований у бокс поглибленого догляду. 
У ході проведення переогляду рейсового автобуса марки «EOS E-180Z», реєстраційний номер НОМЕР_1 , працівниками управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Львівської митниці ДФС спільно із співробітниками УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України, за декоративними обшивками відсіку для багажу, у спеціально утворених конструктивних порожнинах виявлено товари, а саме: кава т.м. «Cafe d'or Gold», фасована у скляні байки вагою нетто 200 гр. у кількості 297 шт., загальною вагою нетто 59,4 кг, сир т.м. «DOBLU Classic» у картонних коробках по дві головки сиру в кожній коробці в загальній кількості 153 коробки вагою нетто 777 кг та сир «Kasztan» т.м. «Spomlek» у картонних коробках по чотири шматки сиру в кожній коробці в загальній кількості 27 коробок вагою нетто 212,41 кг. Вищевказані товари було виявлено шляхом демонтажу декоративних оббивок багажного відсіку авто з використанням технічних засобів митного контролю. Загальна вага вищевказаних товарів становить 1048,81 кг.
Відповідно до інформації, наявної в АСМО «Інспектор», пропуск в Україну та оформлення 30.08.2018 автобуса р.н. ВС3210ЕР із номером кузова НОМЕР_2 здійснював державний інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська» ОСОБА_1 (ОНП115); контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії TDC номер 550209. 
Причинами і умовами, що уможливили незаконне переміщення в МППдАС «Рава-Руська» через митний кордон України вказаних вище товарів у рейсовому автобусі марки «EOS E-180Z» р.н. НОМЕР_1 , стали як неналежне виконання безпосередньо ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, так і недостатній контроль за виконанням ним своїх службових обов`язків з боку його безпосереднього керівника – ОСОБА_3 . 
Дисциплінарним провадженням встановлено, що під час виконання митних формальностей та в процесі здійснення митного контролю даного автобуса ОСОБА_4 не обрав та не виконав того необхідного мінімуму митних формальностей (форм та обсягів контролю), які б (у разі їх обрання та виконання) забезпечили додержання законодавства України з питань державної митної справи під час переміщення та пропуску автобуса на митну територію України.
Крім цього, ОСОБА_1 , в порушення вимог розпорядження начальника Львівської митниці ДФС від 16.02.2018 № 14-р «Щодо застосування додаткових форм митного контролю», не було в даному випадку здійснено ідентифікацію транспортного засобу (автобуса) шляхом здійснення цифрової фотозйомки (здійснюється у всіх випадках переміщення транспортних засобів, якщо встановлено факт повторного протягом 72 годин переміщення через кордон громадян, які слідують у транспортних засобах, а також їх відсутності в Україні менше, ніж 24 години) і не було долучено результатів фотографування до відповідних записів про переміщення цього автобуса в АСМО «Інспектор».
Тим самим, державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС Бондарем А.В. не було в достатній мірі виконано ч.3 ст.318 та ч.1 ст.320 Митного кодексу України, а також не було виконано розпорядження начальника Львівської митниці ДФС від 16.02.2018 № 14-р «Щодо застосування додаткових форм митного контролю», чим не дотримано вимог п.п.1.4, 1.5 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, а відтак й вимог п.8 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу».
За результатами розгляду (подання за результатами розгляду дисциплінарної справи від 22.03.2019 № 63/13-70) дисциплінарною комісією встановлено вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» (невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень).
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані Митним кодексом України, Законом України «Про державну службу», а також іншими нормативно-правовими актами.
Законом, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях є Закон України «Про державну службу».
Відповідно до ст.61 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 (далі – Закон №889-VIII) визначають, що службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.
Згідно ч.1 ст.64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 1 ст.65 Закону №889-VIII передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Дисциплінарним проступком відповідно до п.п.2,5, 6 та 9 ч. 2 ст. 65 Закону №889-VIII, є: порушення правил етичної поведінки державних службовців; невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.
Приписами частин 1, 3 ст.66 Закону №889-VIII визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби. У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Згідно ч.6 статті 66 Закону №889-VIII дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.
Частиною 1 ст.67 Закону №889-VIII визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі – дисциплінарна комісія).
Частинами 9-11 ст.69 Закону №889-VIII визначено, що дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
Із матеріалів справи вбачається, що основними підставами притягнення відповідачем позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало те, що ОСОБА_1 не проведено поглибленого огляду транспортного засобу та не забезпечено ідентифікацію товарів та транспортних засобів шляхом здійснення їх цифрової фотозйомки.
Статтею 74 цього Закону  визначені гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення. Так, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.
Згідно пункту 3 розділу VII Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684 (далі – Порядок), форми та обсяги контролю, визначені в Переліку митних формальностей за результатами застосування СУР (далі - Повідомлення АСАУР), виконуються посадовими особами митниці (митних постів) ДФС при проведенні митного контролю та митного оформлення з урахуванням виду митної формальності та повідомлення до митної формальності, а також відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів.
Відповідно до Закону України від 07.12.2017 № 2245-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» не є об`єктом оподаткування (податком на додану вартість) операції з ввезення на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі товарів (крім підакцизних товарів та особистих речей), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 50 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України фізичною особою, яка була відсутня в Україні менше ніж 24 години або яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом 72 годин.
Розпорядженням Львівської митниці ДФС від 16.02.2018 № 14-р «Щодо застосування додаткових форм митного контролю» керівників митних постів «Рава-Руська», «Краковець», «Мостиська», «Смільниця», «Грушів», «Угринів» під особисту відповідальність зобов`язано забезпечити: 1.1. Ідентифікацію товарів та транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки у всіх випадках переміщення транспортних засобів, якщо встановлено факт повторного протягом 72 годин переміщення через кордон громадян, які слідують у транспортних засобах, а також їх відсутності в Україні менше, ніж 24 години. 1.2.  Долучення результатів фотографування до відповідних записів про переміщення транспортних засобів в АСМО «Інспектор».
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позивача було забезпечено технічними засобами для здійснення цифрової фотозйомки, які він зобов`язаний був застосувати, однак не застосував. Тобто, відсутні докази виконання відповідачем обов`язку забезпечити належні умови праці для забезпечення трудової дисципліни (ст. 140 КЗпП України). 
Крім того, наданий позивачем Журнал обліку видачі та здачі особистих митних забезпечень інспекторів відділу митного оформлення не містить записів про видачу фотоапарату 30.08.2018-31.08.2018. 
У системі АСМО «Інспектор» щодо проведення митних процедур зазначено таке: «на громадян, які переміщувалися вищевказаним транспортним засобом спрацювала АСАУР, що дані громадяни переміщуються повторно протягом 72 год., відповідно до чого провести опитування вказаних громадян на предмет наявності товарів, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість, відповідно до ст. 191 Податкового кодексу України».
Форми митного контролю визначені ч.1 ст. 336 Митного кодексу України, відповідно до яких митний контроль здійснюється шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України (п. 1 ч. 1); митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян) (п. 2 ч. 1); обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України (п. 3 ч. 7); усного опитування громадян та посадових осіб підприємств (п. 4 ч. 1).
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем виконано вимоги чинного митного законодавства щодо митного контролю та вказівок, визначених в системі АСМО «Інспектор».
Згідно частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про відсутність у діяннях позивача складу дисциплінарного проступку, а тому правильним є висновок суду першої інстанції про необґрунтованість спірного наказу та, відповідно, про наявність підстав для його скасування.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.002176 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя	 	Я. С. Попко 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено 18.02.2020.