УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/328/19 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П. 
Категорія 18 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року 
       Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,
з участю секретаря 
судового засідання         Гарбузюк Ю.І. 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі цивільну справу №279/328/19 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору побутового підряду та відшкодування матеріальної шкоди 
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який є представником ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Коваленка В.П. у м. Коростень,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив розірвати договір побутового підряду від 31 липня 2018 року № 6767, укладений між ним та відповідачем, стягнути матеріальну шкоду у розмірі 42 тис. грн. та вирішити питання відшкодування судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідно до укладеного договору ФОП ОСОБА_2 зобов`язалася на протязі 16 робочих днів з моменту підписання договору виготовити та встановити металопластикові вікна та двері. Повна вартість замовлення складає 52400 грн., з перерахуванням авансу в розмірі 19,08 %. На виконання договору позивач сплатив відповідачу кошти в сумі 42 тис. грн. У передбачений договором строк металопластикові вікна та двері були встановлені. Однак, позивач виявив ряд недоліків і відмовився підписувати акт виконаних робіт та доплачувати залишок суми. Оскільки продукція містить істотні недоліки, які не можуть бути усунуті без демонтажу метало пластикових виробів і їх заміни, позивач на підставі ч.4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» просив розірвати договір побутового підряду та стягнути збитки.
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги висновок експерта №370/02.19 від 11.02.2019. 
Відзиву на апеляційну скаргу, заперечення щодо поданих заяв чи клопотань до суду не надходило.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Встановлено, що 31 липня 2018 року між сторонами укладено договір № 6767, відповідно до якого ФОП ОСОБА_4 прийняла на себе зобов`язання по наданню металопластикових виробів згідно специфікації (додаток 1). Відповідно до п.1.2 вказаного договору доставка, монтаж виробів, демонтаж старих конструкцій провадиться за додатковим узгодженням із замовником. Договірна ціна виробу по даному договору становить 52400 грн. із монтажем. 
Таким чином, між сторонами спору було укладено договір побутового підряду на виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій із визначенням їх характеристик.
Виконавець зобов`язався надати вироби за 16 робочих днів з часу підписання договору і надходження авансу на рахунок виконавця (п.3.1 договору), а ОСОБА_1 відповідно до п.4.1.1 договору - забезпечити перерахунок авансу в розмірі 19,08% договірної ціни в день підписання даного договору (а.с.4).
На виконання умов договору відповідач протягом 16 робочих днів здійснила поставку і монтаж металопластикових вікон та балкону, а позивачем було сплачено в цілому 42000 гривень (а.с.4 зворот). 
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність вини відповідача у неналежному виконанні договірних умов, у зв`язку з чим вимоги позивача є необґрунтованими. При цьому суд виходив з того, що позивач не надав доступу до квартири для безоплатного усунення недоліків виконаної роботи, не звертався до суду з позовом про зменшення ціни виконаної роботи, тривалий час користувався встановленими метало пластиковими вікнами та балконними дверима, до суду звернувся лише після звернення відповідача з позовом про стягнення коштів, вікна встановлено в серпні 2018 року, а до суду звернувся лише в січні 2019 року.
Проте, погодитись із такими висновками суду неможливо, мотивуючи наступним.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Частиною першою статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Частиною другою статті 837 ЦК України передбачено, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
За приписами частини першої, третьої статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Статтею 868 ЦК України визначено, що підрядник зобов`язаний до укладення договору побутового підряду надати замовникові необхідну та достовірну інформацію про запропоновані роботи, їх види та особливості, про ціну та форму оплати роботи, а також повідомити замовникові на його прохання інші відомості, що стосуються договору. Підрядник зобов`язаний назвати замовникові конкретну особу, яка буде виконувати роботу, якщо за характером роботи це має значення.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця).
Пунктом 5 частин першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Як випливає із матеріалів справи та не заперечується сторонами ОСОБА_1 сплатив 42000 грн. із обумовлених договором 52000 грн., вартості матеріалів і робіт, а відповідач відповідно до умов договору надав та встановив замовлені металопластикові конструкції, тобто сторони спору здійснили дії на виконання умов договору.
Відповідно до частини другої статті 872 ЦК України, частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Також згідно із частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо договір змінений або розірваний з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, заданих зміною або розірванням договору ( частини 4 та 5 статті 653 ЦК України).
Відповідно до змісту Акту здачі-прийняття готових виробів від 20 серпня 2018 року замовник ОСОБА_1 виявив ряд недоліків поставленої продукції, про що детально зазначив у даному акті та відмовився його підписувати (а.с.5), як і Акт здачі-приймання виконаних робіт від 23 серпня 2018 року (а.с.6).
17 вересня 2018 року ОСОБА_1 направив ФОП ОСОБА_2 письмову заяву з вимогою усунути зазначені у акті недоліки або розірвати договір з одночасним поверненням сплачених ним коштів у розмірі 42000 грн. (а.с.7). Вказана претензія була отримана ФОП ОСОБА_2 (а.с.7 зворот), проте залишена без реагування.
Відповідно до висновку №370/02.19 від 11.02.2019, проведеного судовим експертом Горкушею М.Д. по заяві позивача від 09.10.2018 , через брак на стадії виробництва ПВХ профілю, брак збірки (з`єднання) елементів профілю металопластикових конструкцій, брак монтажу металопластикових конструкцій у квартирі АДРЕСА_1 були виявлені дефекти, які не відповідають вимогам п.п.5.2.4., 5.2.6., 5.2.7., 5.3.2., 5.5.1., 5.6.1. ДТСУ Б В. 2.6-23:2009. Опис виявлених дефектів металопластикових конструкцій детально наведений в дослідницькій частині даного висновку. Якість виготовлення металопластикових конструкцій має прямий причинний зв`язок з відхиленнями від вимог нормативних документів. Продовження експлуатації металопластикових конструкцій з наявними несправностями призведе до пошкодження поверхні стулок при закриванні, віджимання стулок від коробки віконного блоку при закриванні, і як наслідок - нещільному приляганню елементів металопластикових конструкцій, утворенню конденсату на поверхні конструкцій, поломці деталей фурнітури, тощо.
Є очевидною та обставина, що ОСОБА_1 не сподівався в кінцевому результаті отримати неякісні металопластикової конструкції, зокрема, із не прилягаючими ущільнювачами, викривленими профілями без металевого підсилювача, не прилягаючими до склопакетів штапиками, профілями в різних площинах тощо, що в цілому не має товарного вигляду, сприяє задуванню повітря, пропуску вологи, створенню конденсату, а відтак ці недоліки беззаперечно є суттєвими і перешкоджають повноцінному і якісному використанню даних речей за їх призначенням.
Наведене підтверджує обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо істотних недоліків встановленої металопластикової конструкції, неналежну якість цієї продукції, а відтак і наявність підстав для розірвання договору побутового підряду. 
Судом першої інстанції не був прийнятий до уваги вище згаданий експертний висновок лише з тих підстав, що дослідження відбувалось без попередження та участі відповідача. При цьому судом не надано будь-якої правової оцінки обставинам, зазначеним у даному висновку, який до того ж залишився неспростованим ФОП ОСОБА_2 шляхом надання відповідних письмових доказів, призначення судово-будівельної експертизи тощо. 
Як зазначено у судовому рішенні, ОСОБА_1 перешкоджав відповідачу у доступі до квартири і безоплатному усуненню недоліків виконаної роботи, однак відсутні посилання на докази, що підтверджують вказані обставини, і навпаки вони спростовуються матеріалами справи. Також суд вказує на те, що із вимогою щодо пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару; відшкодування витрат на усунення недоліків позивач до відповідача також не звертався.
Проте, встановленим є той факт, що письмове звернення ОСОБА_1 до відповідача з приводу усунення недоліків по договору підряду або ж його розірвання залишились без відповіді. ФОП ОСОБА_2 заперечує порушення нею умов договору - поставку та монтаж неякісних виробів та взагалі вважає, що у даному випадку має місце договір купівлі-продажу металопластикових конструкцій, а не договір підряду (а.с.28 зворот), що доводить її небажання усувати недоліки поставлених і монтованих металоконструкцій.
У свою чергу ОСОБА_1 намагався вирішити спір у позасудовому порядку (а.с.5-7) і звернувся до суду із даним позовом в межах строку позовної давності, тому висновки суду щодо його недобросовісної поведінки як сторони договору, є непереконливими і надуманими.
Враховуючи наведене, рішення суду підлягає скасуванню в порядку п.п. 1-3 ч.1 ст. 376 ЦПК України із ухваленням нового - про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
Встановлено, що позивач будучи звільненим від сплати судового збору, його не сплачував при зверненні до суду. 
Таким чином, підлягає стягненню із відповідача на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору за подання позовної заяви та 1152 грн. 60 коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який є представником ОСОБА_1 , задовольнити.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору побутового підряду та відшкодування матеріальної шкоди.
Розірвати договір побутового підряду від 31 липня 2018 року № 6767, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .
Стягнути з фізичної особи-підприємця  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  матеріальну шкоду у розмірі 42000 грн. та 8000 грн. на відшкодування витрат по сплаті експертизи.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1921 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

       Головуючий               Судді