П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 420/2767/19	
Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
17:31 год., м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
30.09.2019 року;
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
      П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді - Єщенка О.В.
                           суддів                      - Димерлія О.О.
                                                            - Танасогло Т.М.
За участю: секретаря - Іщенка В.О.
      представника апелянта - Анісімової А.В. (довіреність від 02.01.2020 року)
      представника відповідача - Топорова О.М. (ордер від 13.12.2019 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В:
Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету  України суму  штрафних санкцій у розмірі 204  000 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що у період з 22.08.2018 року по 23.08.2018 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області проведено планову перевірку характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 , за результатом якої виявлено ряд порушень вимог технічних регламентів. Вказані обставини стали підставою для оформлення протоколу про правопорушення з подальшим притягненням відповідача до відповідальності та накладення штрафних санкцій у загальному розмірі 204  000 грн. Оскільки у встановлений строк відповідачем не перераховано суму штрафних санкцій до бюджету, у позивача виникли всі підстави для їх стягнення в судовому порядку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними доказами те, що саме відповідач ввів в обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам, та провадить свою підприємницьку діяльність за місцем перевірки нехарчової продукції.
Разом з цим, суд першої інстанції зазначив, що рішення позивача у формі складених ним восьми постанов про накладення штрафних санкцій за одне й те саме правопорушення не узгоджується з принципом юридичної визначеності.
Зазначені обставини у сукупності свідчать про необґрунтованість і невідповідність вимог позивача, що є безумовною підставою для залишення їх без задоволення.
В апеляційній скарзі Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та задовольнити позовні вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що факт вчинення позивачем правопорушення підтверджений належним чином оформленими матеріалами перевірки. При цьому, контролюючим органом забезпечено право відповідача на спростування виявлених порушень відповідними доказами та участь у перевірці, розгляді справ про правопорушення. Зазначені обставини свідчать про те, що приймаючи рішення про накладення санкцій, позивач діяв з дотриманням чинного законодавства, на виконання своїх повноважень та обґрунтовано, а тому судом першої інстанції безпідставно звільнено суб`єкта господарювання від відповідальності, залишивши позовні вимоги без задоволення.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на правильність висновків суду першої інстанції, необґрунтованість вимог апеляційної скарги та відсутність підстав для їх задоволення.
Судом першої інстанції встановлено та як підтверджено під час апеляційного розгляду, наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 15.08.2018 року №2263 вирішено провести з 22.08.2018 року по 23.08.2018 року планову перевірку характеристик продукції, що розповсюджує ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на предмет перевірки: електричні лампи та світильники та відповідно секторального плану державного ринкового нагляду на 2018 року.
На підставі направлення від 15.08.2018 року №2263 головним спеціалістом Управління у період з 22.08.2018 року по 23.08.2018 року проведено планову перевірку характеристик продукції, за результатом якої складено акт від 23.08.2018 року №968.
Зазначеною перевіркою встановлено, що за місцем провадження відповідачем підприємницької діяльності на продукції: світильник Fragile 16-2001/568-783, світильник Fragile 82059/13, світильник Fragile 16-5031, світильник Fragile 4187, світильник Electromic Transformer XDI Ied 15-22PCS, електрична лампа HERE LED 9W 100 v 50/60h 3000К, електична лампа LED LIGHTING 1W warm white, електична лампа LED LIGHTING 3W warm white не зазначені дата виготовлення та виробник  (імпортер).
В акті перевірки вказано, що на електрообладнанні або на його табличці з технічними даними не нанесено знак відповідності технічним регламентам; відсутня інформація згідно з вимогами закону щодо порядку застосування мов; не зазначено найменування та місцезнаходження виробника або його уповноваженого представника, його контактна поштова адреса: не супроводжується інструкцією, що є порушенням пунктів 19, 20, 21, 42, 43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1067.
Світильники (позиція 1-5), призначені для продажу та електрична лампа (позиція 6) не містить енергетичну етикетку, що є порушенням пунктів 9, 13 п. 2 додатку 3 Технічного регламенту енергетичного маркування електричних ламп світильників, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.05.2018 року №340.
Встановивши вказані порушення, Управлінням винесено рішення від 23.08.2018 року №1018, №1019, №1020, №1021, №1022, №1023, №1024, №1025, №1026, №1027, №1028, №1029, №1030, №1031, №1032, №1033, №1034, 1035, №1036, №1037, якими обмежено відповідачу надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами у строк до 23.08.2018 року.
Також, виявлені порушення надали головному інспектору підстави для висновку про наявність в діях відповідача складу правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", про що складено протокол від 02.10.2018 року №148.
Розглянувши матеріали перевірки, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області винесено постанови від 09.10.2018 року №218, №219, №220, №221, №222, №223, №224, №225, якими за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, накладено штраф у сумі 1500 розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне порушення, всього у розмірі 204 000 грн.
З огляду на те, що у визначений строк відповідачем суму штрафу не перераховано до бюджету, Управління звернулось до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про стягнення санкцій в судовому порядку.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до абз. 9 ст. 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" від 02.12.2010 року №2735-VI державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.
Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5, 6 ст. 23 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.
Згідно із ч. 8 ст. 23 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції.
Частиною 10 ст. 23 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI визначено, що строк проведення виїзної перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції двох робочих днів, у виробника такої продукції - трьох робочих днів. У разі проведення експертизи (випробування) зразків продукції, відібраних під час перевірки, на час її проведення перебіг строку проведення виїзної перевірки характеристик продукції призупиняється.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI органи ринкового нагляду проводять планові перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів згідно із секторальними планами ринкового нагляду. 
Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті: 1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є: а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією; 2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).
Водночас, згідно із ст. 7 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право: 1) вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, додержання вимог законодавства; 2) перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, наявність службових посвідчень; 3) одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів; 4) бути присутніми під час здійснення всіх заходів ринкового нагляду; 5) одержувати в установленому порядку від органів ринкового нагляду і органів доходів і зборів необхідну, доступну та достовірну інформацію про результати ринкового нагляду і контролю продукції; 6) вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, забезпечення конфіденційності будь-якої інформації, одержаної під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції, крім випадків, визначених цим та іншими законами України; 7) оскаржувати в установленому законом порядку будь-які рішення, приписи, дії та бездіяльність органів ринкового нагляду, органів доходів і зборів та їх посадових осіб; 8) звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду; 9) вживати за власною ініціативою заходів щодо запобігання та уникнення ризиків, які становить продукція, що надається ними на ринку, забезпечення відповідності цієї продукції встановленим вимогам та усунення порушень вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".
Суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції користуються іншими правами, визначеними цим Законом, Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", іншими нормативно-правовими актами (у тому числі технічними регламентами), а в межах здійснення ринкового нагляду - також правами, визначеними Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
За правилами ст. 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: бути поінформованим про свої права та обов`язки; вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання); тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону; орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю); органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику; у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю); бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб; вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією суб`єкта господарювання; одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю); надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб; отримувати консультативну допомогу від органу державного нагляду (контролю) з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного нагляду (контролю); вести журнал реєстрації заходів державного нагляду (контролю) та вимагати від посадових осіб органів державного нагляду (контролю) внесення до нього записів про здійснення таких заходів до початку їх проведення; вимагати припинення здійснення заходу державного нагляду (контролю) у разі: перевищення посадовою особою органу державного нагляду (контролю) визначеного цим Законом максимального строку здійснення такого заходу; використання посадовими особами органу державного нагляду (контролю) неуніфікованих форм актів; з`ясування посадовими особами під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) питань, інших ніж ті, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такого заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" від 02.12.2010 року №2735-VI суб`єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.
За правилами п. 2 ч. 2 вказаної статті Закону до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із приписами ч. 5 ст. 44 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою.
Суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.
У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку. 
Аналіз наведених правових норм показав, що державний ринковий нагляд і контроль продукції, зокрема, направлені на вжиття заходів щодо обмеження на ринку продукції, яка не відповідає технічним вимогам та нормам, а також на забезпечення обігу продукції, яка відповідає встановленим вимогам.
У тому числі, введення суб`єктом господарювання продукції, яка не відповідає технічних регламентам, є наслідком для відповідальності цієї особи у вигляді накладення санкцій (штрафу).
Колегія суддів враховує, що предметом спору у цій справі є стягнення з відповідача штрафу за правопорушення, вчинені у сфері державного ринкового нагляду та контролю продукції.
Отже, цей позов поданий вже на реалізацію винесених Управлінням постанов у зв`язку із несплатою суб`єктом господарювання у визначений строк штрафу.
Судом першої інстанції вірно враховано, що відповідач згідно Свідоцтва Серії НОМЕР_1 є фізичною особою-підприємцем, основними видами діяльності якої є: оптова торгівля одягом і взуттям; надання в оренду інших машин, устаткування та товарів; надання в оренду власного чи орендованого нерухомого майна.
Згідно договору №1282, укладеного 06.07.2011 року з ТОВ "Промтоварний ринок", відповідач здійснює підприємницьку діяльність з оптової торгівлі взуттям на території Промиронок 7-км у контейнері за адресою: Промринок 7 км, вул. Бежева, 1282 (ІІІ площадка).
Доказів того, що відповідач провадить свою підприємницьку діяльність на ринку в іншому місці, у тому числі, за яким проведено перевірку, або провадить іншу діяльність, у тому числі, яка перевірялась, ні Управлінням, ні фізичною особою-підприємцем суду не надано.
Вказані обставини не спростовано і фотофіксацією Свідоцтва про реєстрацію фізичної особи-підприємця у реєстрі та поясненнями перевіряючого, наданими під час розгляду справи в суді. 
У зв`язку із чим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Управлінням не надано доказів, що саме відповідач вчинила адміністративні  правопорушення, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової  продукції" (введення  в обіг  продукції, яка не відповідає встановленим вимогам).
При цьому, апеляційний суд зазначає, що вказані обставини Управлінням могли бути перевірені і на час розгляду справ про правопорушення, у тому числі шляхом пересвідчення наявності в діях відповідача складу правопорушень та необхідності застосування саме до цієї особи санкцій.
З огляду на те, що Управлінням не доведено законність своїх дій, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вимоги суб`єкта владних повноважень у позові є необґрунтовані і не можуть вважатись такими, що правомірно направленні на виконання своїх функцій.
Інші доводи апелянта на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.
Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції повною мірою з`ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 20.01.2020 року.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                             Т.М. Танасогло