ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 січня 2020 року           справа №200/13920/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,  
секретар судового засідання - Сухов М.Є., 
за участю: представника позивача - Макарова А.А.,
представника відповідача - Жука А.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  приватного виконавця Пишного Артема Володимировича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 200/13920/19-а (головуючий І інстанції Арестова Л.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» до приватного виконавця Пишного Артема Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

2 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (далі - ТОВ «Краматорський феросплавний завод», позивач) звернулося до суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича (далі - приватний виконавець, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від 05.02.2019 року за виконавчим провадженням № 58289350 та стягнення безпідставно отриманої основної винагороди за виконавчим провадженням № 58289350.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у задоволенні заяви представника відповідача та залишенні позову без розгляду відмовлено.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року позов задоволений:
- визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. від 05.02.2019 року за виконавчим провадженням ВП № 58289350 про стягнення з боржника основної винагороди за ВП № 58289350 в сумі 2 747 637,04 грн.;
- стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. на користь ТОВ «Краматорський феросплавний завод» грошові кошти в сумі 2 774 568,00 грн., безпідставно отримані приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. за виконавчим провадженням № 58289350, як основної винагороду на підставі постанови від 05.02.2019 року за виконавчим провадженням № 58289350 про стягнення з боржника основної винагороди.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу  та доповнення до неї, просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі через порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів посилався на правомірність спірної постанови, оскільки позивач почав сплачувати борг вже після відкриття виконавчого провадження. Також, вважає, що позивачем пропущений 10-ти денний строк звернення до суду з цим позовом (т. 4 а.с. 159-173, т. 6 а.с. 15-17). 
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити без задоволення апеляційну скаргу (т. 6 а.с. 37-47).
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчив доводи апеляційної скарги разом з відзивом на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини справи. 
Рішенням Господарського суду Донецької області від 15.11.2018 року у справі № 905/277/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до ТОВ «Краматорський феросплавний завод» про стягнення 31743499 грн. 05 коп. задоволені частково: стягнуто з ТОВ «Краматорський феросплавний завод» заборгованість в загальному розмірі 27746370 грн. 41 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 416195 грн. 57 коп.
04.12.2018 року на адресу Господарського суду Донецької області надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду, в який заявник просить суд: розстрочити виконання рішення Господарського суду Донецької області від 15.11.2018 року у справі № 905/277/18 шляхом його виконання (сплати) рівними частинами протягом 24 місяців, починаючи з січня 2019 року по грудень 2020 року включно: з січня 2019 року по листопад 2020 року в сумі 1173440,25 грн. щомісячно та в сумі 1173440,23 грн. за грудень 2021 року.
05.02.2019 року відповідачем відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Донецької області № 905/277/18 від 31.01.2019 року про стягнення з позивача на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» суми у розмірі 28162565,98 грн. та накладений арешт на рахунки боржника і винесена постанова про стягнення з боржника - ТОВ «Краматорський феросплавний завод» основної винагороди у сумі 2 816 256,59 грн.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.02.2019 року у справі № 905/277/18 заяву Товариства з обмеженою відповідальність «Краматорський феросплавний завод» про розстрочення виконання судового рішення у справі № 905/277/18 шляхом його виконання (сплати) рівними частинами залишку заборгованості в сумі 27 746 370 грн. 41 коп. протягом 24 місяців, починаючи з березня 2019 року і по лютий 2021 року включно: з березня 2019 року по січень 2021 року в сумі 1 156 098 грн. 75 коп. щомісячно, та в сумі 1 156 099 грн. 16 коп. за лютий 2021 року - задоволено частково, розстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області у справі № 905/277/18 від 15.11.2018 року за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Товариства з обмеженою відповідальність «Краматорський феросплавний завод» про стягнення 27 746 370 грн. 41 коп. за наступним графіком: 1) до 15.02.2019 року  2 774 637 грн. 04 коп.; 2) до 15.03.2019 року 2 774 637 грн. 04 коп.; 3) до 15.04.2019 року 2 774 637 грн. 04 коп.; 4) до 15.05.2019 року 2 774 637 грн. 04 коп.; 5) до 15.06.2019 року 2 774 637 грн. 04 коп.; 6) до 15.07.2019 року 2 774 637 грн. 04 коп.; 7) до 15.08.2019 року 2 774 637 грн. 04 коп.; 8) до 15.09.2019 року 2 774 637 грн. 04 коп.; 9) до 15.10.2019 року 2 774 637 грн. 04 коп.; 10) до 15.11.2019 року 2 774 637 грн. 05 коп.
Починаючи з 06.02.2019 року до 14.11.2019 року позивач почав перерахування коштів за виконавчим провадженням згідно графіку, визначеному ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.02.2019 року.
У зв`язку з виконанням рішення суду приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що для отримання відповідачем - приватним виконавцем спірної основної винагороди необхідна сукупність таких обставин: виконання судового рішення має бути примусовим, приватним виконавцем мають бути вжиті заходи з такого примусового виконання рішення та, як результат, внаслідок дій приватного виконавця з примусового виконання рішення має відбутися повне або часткове виконання рішення (відповідно, сума основної винагороди визначається пропорційно до фактично стягнутої суми).
Суд апеляційної інстанції не погоджує такий висновок суду, з таких підстав.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначені Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» ( далі - Закон № 1403-VIII).
Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ч. 1. ст. 3 Закону № 1403-VIII).
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII).
Згідно ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
Положеннями ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» установлено, що  за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Згідно ч. 5 ст 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 9 ст. 27 Закону № 1404-VIII).
Довідкою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України  від 01.05.2019 року за результатами проведення позапланової перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного А.В. встановлено, що на адресу приватного виконавця надійшло клопотання боржника про виправлення помилки в постанові про стягнення основної винагороди, оскільки боржником на користь стягувача сплачено 416195,57 грн. до відкриття виконавчого провадження. 04.04.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про внесення змін до процесуальних документів, а саме, до постанови про стягнення основної винагороди від 05.02.2019 року та визначено суму винагороди 2 774 637,04 грн. При цьому, порушень вимог законодавства щодо здійснення виконавчого провадження № 58289350, перевіркою, яка проводилась на підставі скарги директора ТОВ «Краматорський феросплавний завод» Рисс М.О. від 20.03.2019 року № 741/28 в межах предмету цієї скарги не виявлено (т. 4 а.с. 182-185).
Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на звернення відповідача надано роз`яснення щодо стягнення основної винагороди приватного виконавця, згідно яких встановлена судом розстрочка виконання рішення не звільняє боржника від  сплати основної винагороди приватного виконавця (т. 4 а.с. 186-187).
Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Краматорський феросплавний завод» виконано рішення господарського суду вже після відкриття виконавчого провадження. 
Згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
За приписами статті 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч.2 ст. 42 Закону № 1404-VIII).
Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5), визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.
Згідно п. 8 розділу ІІІ Інструкції № 512/5  стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження». Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.
Таким чином, стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Початок примусового виконання рішення виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.
Посилання позивача на те, що обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору, відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», є фактичне виконання судового рішення та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень є необґрунтованими, оскільки виходячи із вищенаведених положень діючого законодавства, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.
Оскільки на час відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у приватного виконавця були відсутні, тому приватним виконавцем правомірно одночасно з відкриттям виконавчого провадження стягнуто основну винагороду приватного виконавця.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 808/3791/16, від 18 жовтня 2018 року у справі № 442/2670/17, від 13 березня 2019 року у справі № 812/1413/17.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, відповідач, приймаючи спірну постанову про стягнення з божника основної винагороду приватного виконавця, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції  дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
Представником відповідача подано клопотання про повернення судового збору за подання апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича  на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року, яку повернуто ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.12.2019 року (т. 6 а.с. 51).
Матеріалами справи встановлено, що відповідачем подано апеляційну скаргу на ухвалу  Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року, за подання якої сплачено судовий збір в сумі 1921 грн. згідно платіжного доручення № 1872 від  17.12.2019 року (т. 5 а. с. 157). 
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2019 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича  на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року  у справі  № 200/13920/19-а - повернуто заявнику (т. 6 а.с. 3).
Відповідно до ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За приписами ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.
На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява представника відповідача про повернення сплаченої суми судового збору в сумі 1921 грн. за подання апеляційної скарги підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 132, 143, 242, 250, 272, 287, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного виконавця Пишного Артема Володимировича - задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 200/13920/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» до приватного виконавця Пишного Артема Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення грошових коштів - скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» до приватного виконавця Пишного Артема Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення грошових коштів - відмовити.
Повернути приватному виконавцю Пишному Артему Володимировичу сплачений  судовий  збір згідно платіжного доручення № 1872 від 17.12.2019 року в сумі  1921 грн.  (тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) з розрахункового рахунку № UA578999980313111206081005059, Краматор.УК/м.Краматорськ/22030101, ОКПО: 37944338, банк - Казначейство України (ЕАП), код банка (МФО): 899998.
Повний текст постанови складений та проголошений 13 січня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Т.Г. Арабей

                                                                                                                     Г.М. Міронова