ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/150/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №697/2217/19 Категорія: 304070000 	Льон О. М.	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       21 січня 2020 року                                                                м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	
секретар 	Попова М.В.	

учасники справи:
позивач (скаржник) -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Канівське комунальне підприємство теплових мереж, 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2019 (повний текст складено 18.11.2019, суддя в суді першої інстанції Льон О.М.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Канівського комунального підприємства теплових мереж про припинення правовідносин за договором про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та припинення дій з надання послуг із централізованого теплопостачання,

в с т а н о в и в :

02.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати припиненими правовідносини за договором №2136 про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання від 08.06.2007 та зобов`язати відповідача припинити дії із надання послуг із централізованого теплопостачання. 
В обґрунтування вказав на те, що між сторонами 08.06.2007 укладено договір №2136 про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання на 5 років (п.28). Договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність його перегляду. 03.06.2019 позивачем на адресу відповідача було направлено лист-заяву стосовно не продовження строку дії договору у зв`язку із необхідністю його перегляду та пропозицію укладення нового договору про надання комунальних послуг за встановленими законодавством правилами, як цього вимагає ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Вважає, що відмова відповідача від визнання факту припинення вказаного договору та від перегляду його умов, а також надання послуг з постачання теплової енергії за відсутності договору про надання відповідної комунальної послуги є порушенням його прав, щ приводу чого подано у цій справі позов.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2019 позовні вимоги у справі залишено без задоволення з посиланням на відсутність підстав для дострокового припинення договору, укладеного між сторонами, та для відключення квартири позивача від мережі централізованого опалення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач 11.12.2019 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення по суті позовних вимог. Зазначає, що суд не надав оцінки умовам договору про його дострокове припинення шляхом направлення споживачем відповідного повідомлення. За умови відсутності між сторонами чинного договору про надання комунальних послуг, відповідні дії відповідача щодо постачання теплової енергії позивачу будуть протиправними, у зв`язку з чим слід задовольнити вимогу позивача про припинення надання послуг з централізованого опалення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач - Канівське комунальне підприємство теплових мереж провив суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що 08.06.2007 між Канівським комунальним підприємством теплових мереж та позивачем ОСОБА_1 , який є власником квартири АДРЕСА_1 , укладено Договір №2136 про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води (спірний договір) (а.с.7,8).
Згідно п.28 цього договору він укладається на п`ять років і набирає чинності з дня укладення. Договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.
Відповідно до п.29 договору він може бути розірваний достроково у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови спожива від користування послугами надавача послуг; за умови забезпечення альтернативного джерела теплопостачання житлових приміщень, отриманого на підставі діючих нормативних документів; переходу права власності (користування) на квартиру до іншої особи; невиконання умов договору сторонами договору.
02.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою-повідомленням про розірвання договору №2136 від 08.06.2007 про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води. Підставою для такого звернення вказано ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», який набрав набув чинності з 01.05.2019 (а.с.43).
Також заявою від 03.06.2019 (а.с.4) позивач пропонував відповідачу припинити дію спірного договору від 08.06.2019 у зв`язку з необхідністю його перегляду, відповідно до п.28 Договору, а також не виконання вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в частині укладення нового договору про надання комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію згаданого Закону, а також просив направити йому для ознайомлення проект нового договору про надання послуг.
Листом директора Канівського комунального підприємства теплових мереж №327 від 06.06.2019 про розгляд заяви (а.с.6) позивача повідомлено, що реалізація вимог ЗУ «Про комунальні послуги» в частині укладення нових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії стане можлива лише після затвердження урядом типового договору про надання послуг з постачання теплової енергії. До цього часу раніше укладені договори зберігають свою чинність, тому підстави для припинення чи перегляду договору №2136 від 08.06.2007 відсутні.
21.06.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою про припинення надання йому послуг з теплопостачання до укладення між сторонами нового договору згідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (а.с.5).
Оскільки зазначені вимоги позивача задоволено не було, ним подано до суду даний позов із вимогами про визнання припиненими правовідносин за договором про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та зобов`язання відповідача припинити дії із надання послуг із централізованого теплопостачання.
Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; ст.627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Статтею 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Крім того, як вірно вказав суд першої інстанції, 01.05.2019 набрав чинності ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017, на який у своїх заявах про розірвання договору посилається позивач.
Відповідно до ч.3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення вказаного закону договори про надання комунальних послуг, укладені до введення його в дію, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами
Підпунктами 1,2 частини 1 статті 4 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать: затвердження правил надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та послуг з управління багатоквартирним будинком; затвердження типових договорів про надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та послуг з управління багатоквартирним будинком.
Постановою КМУ від 21.08.2019 №830 затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та типові договори про послуг з постачання теплової енергії, які набули чинності з 04.09.2019.
Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: 1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); 2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); 3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.
Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг, що відповідає наданим у судовому засіданні поясненням представником відповідача.
Оскільки на момент звернення до відповідача із вимогою про припинення дії спірного договору КМУ не було затверджено новий типовий договір на теплопостачання, як це передбачено ст.4 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд першої інстанції вірно вказав на те, що набрання чинності вказаним законом, на що посилається позивач, саме по собі не може слугувати підставою для припинення дії попереднього договору, оскільки форми нового, який прийде на заміну спірному договору, наразі не встановлено.
Далі, п.29 спірного договору передбачено підстави для його дострокового розірвання (про що позивач у справі фактично і порушує питання), а саме у разі: зникнення потреби в отриманні послуги або відмови спожива від користування послугами надавача послуг; за умови забезпечення альтернативного джерела теплопостачання житлових приміщень, отриманого на підставі діючих нормативних документів; переходу права власності (користування) на квартиру до іншої особи; невиконання умов договору сторонами договору.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивачем не надано суду доказів у підтвердження існування обставин, передбачених п.29 спірного договору, як підстави для його дострокового припинення, що в апеляційній скарзі не спростовується.
Отже підстав для задоволення вимоги про визнання припиненими правовідносин за спірним договором від 08.06.2007 при судовому розгляді встановлено не було.
Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника з посиланням на умови спірного договору про його дострокове припинення шляхом направлення споживачем відповідного повідомлення, оскільки п.28 договору, який це передбачає, регламентує продовження строку його дії та заперечення споживача з цього приводу у визначеному договором порядку. 
Тобто мається на увазі те, що кожні 5 років строку дії договору (п.28) в останній місяць вказаного періоду у часі сторона має право надіслати іншій стороні повідомлення про розірвання договору на майбутнє в кінці 5-річного строку чи про необхідність перегляду його умов.
Вказане право сторони договору не тотожне праву дострокового розірвання договору, яке має іншу регламентацію (п.29 спірного договору) та підстави для реалізації (наявність встановлених договором обставин під час його дії).
Оскільки повідомлення позивача про відсутність наміру продовжити дію спірного договору надіслано не у визначеному п.28 договору порядку (не в останній місяць 5-річного строку його дії) воно не може слугувати підставою для припинення договірних відносин . 
Далі, питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 №630, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. 
Відповідно до п.25 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №167 від 26.07.2019 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення органу місцевого самоврядування з урахуванням рішення Комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (пункт 1 розділу ІІ).
Пунктом 1 розділу ІІІ вказаного порядку передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності ЗУ«Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.
У даному випадку позивач не надав суду доказів того, що половина квартир у його багатоквартирному будинку відключена від мереж централізованого опалення та він має рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на відключення від вказаних мереж його квартири, отже позовні вимоги про зобов`язання відповідача припинити дії із надання послуг із централізованого теплопостачання позивачу є необґрунтованими, у зв`язку з чим суд першої інстанції правильно відмовив в їх задоволенні.
Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника у справі про те, що за умови відсутності між сторонами чинного договору про надання комунальних послуг, відповідні дії відповідача щодо постачання теплової енергії позивачу будуть протиправними, адже підстав для констатації факту відсутності між сторонам справи чинного договору на теплопостачання при судовому розгляді встановлено не було.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2019 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.
Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2019 у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Канівського комунального підприємства теплових мереж про припинення правовідносин за договором про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та припинення дій з надання послуг із централізованого теплопостачання - залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 22.01.2020.

Суддя-доповідач                 

Судді