ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/181/20 Справа № 205/9827/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Бразалук С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року, якою:
       
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок, - 

В С Т А Н О В И Л А:
       До суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1  з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок. 

Як убачається з матеріалів справи, постанову судді першої інстанції щодо ОСОБА_1 постановлено 23 грудня 2019 року та ОСОБА_1 приймав участь при розгляді щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та у його присутності оголошувалася постанова суду першої інстанції.

У клопотанні про поновлення строку,  ОСОБА_1 зазначає, що постанову отримав у суді 26 грудня 2019 року, у зв`язку з чим, останнім днем подачі апеляційної скарги він вважає 08 січня 2020 року. На думку апелянта, наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та його захисника, які просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали провадження, приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного. 

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати, як конкретні аспекти права на доступ до суду.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що справа розглянута 23 грудня 2019 року, за участю  ОСОБА_1 , що підтверджується постановою суду, тобто вказана особа достеменно знала про строк оскарження постанови суду.
Перевіряючи доводи клопотання, прихожу до висновку, що доводи апелянта про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження не можна вважати поважними, оскільки  ОСОБА_1 , будучи присутнім у судовому засіданні 23 грудня 2019 року, був достеменно обізнаний про строки оскарження постанови, зокрема, про те, що постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів саме з дня її винесення, про що зазначав суддя при оголошенні постанови, а не з моменту вручення її копії.
Крім того, отримавши копію постанови 26 грудня 2019 року, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися з апеляційною скаргою у передбачений законом строк. 
Таким, чином не можна погодитися з тим, що  ОСОБА_1 мав які-небудь перешкоди для звернення з апеляційної скаргою у строки, передбачені законом.
Посилання  ОСОБА_1 на те, що оскаржувану постанову отримав у суді 26 грудня 2019 року, а тому, це є поважною обставиною для поновлення пропущеного строку, не надає переконливих даних про поважність причин порушення строків та фактично зводиться до неправильного тлумачення норм чинного законодавства, оскільки, згідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим та його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
В апеляційній інстанції ОСОБА_1 не наведено жодної поважної причини пропуску строку, враховуючи, що в рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 

Інших обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску строку, передбаченого законом на оскарження постанови в клопотанні не наведено та при апеляційному розгляді не надано, а тому, не вбачається поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Вказані аспекти враховані апеляційним судом при вирішенні питання поновлення строку на апеляційне оскарження.
Оскільки апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 23 грудня 2019 року було подано тільки 08 січня 2020 року, тобто після закінчення 10-денного строку апеляційного оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, визнати доводи пропуску строку поважними не уявляється можливим, у зв`язку з чим, апеляційна скарга та клопотання підлягає безумовному поверненню особі, яка її подала, як таку, яка подана після закінчення строків апеляційного оскарження.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
П О С Т А Н О В И Л А:
В задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року відмовити.

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду          Н.І. Калініч