КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Апеляційне провадження №  22-ц/824/1856/2020

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
            6 лютого 2020 року                                                             м. Київ
                                                                                                          Справа № 756/14367/19
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                            Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Немировської О.В.,  Чобіток А.О.,  
за участю секретаря  судового засідання              Кравченко Н.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», яка подана представником Тавлуєм Олегом Миколайовичем, на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 05 листопада 2019 року,
у справі за поданням державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Духоборової Анастасії Миколаївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,  
 
встановив:
 
У жовтні 2019 року державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Духоборова А.М. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно боржника ОСОБА_1 .
Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Оболонському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 59003325 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 2604/16947/12 від 20 березня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у сумі 914 736 грн. 32 коп. та 9547 грн. 36 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. Державний виконавець зазначає, що на сьогоднішній день боржник не виконує рішення суду, у встановлені законодавством строки суму боргу не сплатив. На неодноразові виклики до Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві боржник не відповідав та за місцем виклику не з`являвся, жодної інформації про виконання судового рішення не надавав.
З посиланням на Закон України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», державний виконавець просить задовольнити подання, прийняти рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до моменту виконання зобов`язань за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Києва № 2604/16947/12 від 20 березня 2019 року.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року у задоволенні подання відмовлено.  
Не погоджуючись з ухвалою, представник АТ «Альфа-Банк» - Тавлуй О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким задовольнити подання, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Вказує на те, що жодного повідомлення державному виконавцю про судове засідання судом направлено не було, на інтернет ресурсі «Судова влада» інформація про судове засідання була відсутня. Також суд першої інстанції мотивував своє рішення відсутністю доказів, які чинним законодавством на момент ухвалення оскаржуваної ухвали не вимагались та не надав оцінки доказам, які були долучені до подання державним виконавцем,  не звернув уваги на докази, які свідчать про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. 
Зазначає, що з моменту ухвалення судового рішення боржник не здійснював ні в добровільному, ні в примусовому порядку жодного погашення заборгованості, та не вчинив жодних дій щодо сприяння виконання рішення. 
Звертає увагу на те, що державному виконавцю після направлення подання стало відомо, що 11 жовтня 2019 року боржник ОСОБА_1 звернувся до ПАТ АТ «Південний» та відкрив рахунок, чим порушив вимоги ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» та вимоги постанови від 12 червня 2019 року. 23 жовтня 2019 року державним виконавцем повторно винесено постанову про арешт коштів боржника та накладено арешт на грошові кошти, які містяться на рахунку боржника ПАТ АТ «Південний».
29 жовтня 2019 року на адресу Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві надійшов оновлений лист Державної прикордонної служби щодо перетинання кордону, оскільки ні заінтересовані особи, ні державний виконавець не приймали участь у  судовому засіданні, тому були позбавлені можливості долучити до справи.
Посилаючись на вищевикладене, вважає, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, безперешкодно відкриває рахунки в банківських установах та здійснює перетин державного кордону. 
У відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець Духоборова А.М. підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі та просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року та задовольнити подання державного виконавця Оболонського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м. Києві Духоборової Анастасії Миколаївни та тимчасово обмежити у праві виїзду громадянина України - ОСОБА_1 за межі України.
 
 В судовому засіданні представник АТ «Альфа-Банк» - Тавлуй О.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати та прийняти постанову про задоволення подання державного виконавця.
Представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду без змін.
Державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Духоборова А.М. в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку,  тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у її відсутність  відповідно до вимог ч.2 ст. 372  ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, та доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення - виконавцем суду не надано. 
Суд вважав необхідним зазначити, що боржнику державним виконавцем було відправлено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59003325 лише 15 серпня 2019 року, проте на надано достатньо доказів на підтвердження необхідності звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України менш ніж через 3 місяці. Дані щодо перетину боржником державного кордону України не є доказом його ухилення від виконання рішення суду та про наміри залишити Україну з метою ухилення від виконання рішення суду, оскільки право на вільне пересування гарантоване Конституцією України.
 
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені без урахування усіх обставин справи та з порушенням норм процесуального права. 
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
У справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод  кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .
Відповідно до частин 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.
 Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.
Для цього державні (приватні) виконавці мають право у передбачених законом випадках звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
           Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що «ухилення  боржника від виконання зобов`язань, покладених  на нього рішенням»  слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини .
З матеріалів справи вбачається, що 20 березня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2604/16947/12  на підставі ухвали цього суду від 16 жовтня 2012 року у справі за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі  рішення Третейського суду.
Виконавчий лист виданий про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у сумі 914 736 грн. 32 коп.  та 9547 грн. 36 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.
10 травня 2019 року державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2604/16947/12, виданого 20.03.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у сумі 914 736 грн. 32 коп. та 9547 грн. 36 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.
Як вбачається з доданих до апеляційної скарги копій рішення єдиного акціонера «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року,  протоколу № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року, передавального акту від 11 жовтня 2019 року,  АТ «Альфа-Банк» є правонаступником  ПАТ «Укрсоцбанк», яке на даний період часу припинено як юридична особа шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року замінено стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» у  даному виконавчому провадженні на його правонаступника АТ «Альфа-Банк».
Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 травня 2019 року направлено боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яку він отримав 23 серпня 2019 року (а.с. 16). 
Проте ОСОБА_1 судове рішення в самостійному та добровільному  порядку не виконує. 
Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження, при проведенні виконавчих дій старшим державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві було направлені відповідні запити про реєстрацію місця проживання боржника та з`ясування майнового стану. 
На запит державного виконавця Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в місті Києві листом від 27.06.2019 року за вих. № 7456 підтвердив адресу реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 18).
Згідно з відповідями Державної фіскальної служби України від 11.05.2019 року інформація про номери рахунків боржника ОСОБА_1 , відкриті у банках та інших фінансових установах України не надходила. 13.05.2019 року повідомила про відсутність стосовно ОСОБА_1 сум доходів, нарахованих ісплаченого податку (а.с. 19-20).
10.05.2019 року Пенсійним фондом України повідомлено про відсутність стосовно боржника ОСОБА_1 інформації щодо перебування в трудових відносинах та отримання ним пенсії (а.с. 21-22).
12 червня 2019 року винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено на виконання до банківських установ, а саме: АТ КБ «Приватбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «ОТП Банк», АТ «Сбербанк», АТ  «Мегабанк», АТ «Універсал Банк»,  АТ КБ «Правекс банк», АТ «Перший український міжнародний банк» АТ «Банк кредит Дніпро», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ АБ «Украгазбанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Банк Форвард», АТ «Банк ѕ», АТ «БТА Банк», АТ «Дойче Банк ДБУ», АТ «Таскомбанк», АТ «Український банк реконструкції та розвитку», ПАТ «Банк «Український капітал» (а.с. 24-25).
За результатом відповідей з банківських установ встановлено: АТ «Ощадбанк» (вих. № 46-07/5851/132146 від 08.07.2019 р.) - рахунки відсутні; АТ «Правекс Банк» (вих. № 4209/12-03 від 03.07.2019 р.) - рахунки відсутні; АТ «БТА Банк» (вих. № 23-01-02/713-БТ від 20.06.2019 р.) - рахунки відсутні; АТ «Український банк реконструкції та розвитку» (вих. 11/593 від 01.07.2019 р.) - рахунки відсутні; АТ «Мегабанк» (вих. № 65-5455 від 24.06.2019 р.) - рахунки відсутні; АТ «Банк Кредит Дніпро» (вих. № 33-2868 від 24.06.2019 р.) - рахунки відсутні; ПАТ «Промінвестбанк» (вих. № 20-2/3/4699 від 20.06.2019 р.) - рахунки відсутні; АТ «Райффайзен Банк Аваль» (вих. № 81-15-8/76477-БТ від 19.06.2019 р.) - рахунки відсутні;
АТ «ОТП Банк» (вих. № 25-4/7358-БТ від 19.06.2019 р.) встановлено наявність рахунків, а саме: 26202701553678 - 0,04 дол. США; 26202701553678 - 0,00 грн.; АТ «Банк ѕ» (вих. № 1074 від 20.06.2019 р.) рахунки відсутні; АТ «Банк Форвард» (вих. № 6/5-02-1530 від 19.06.2019 р.) - рахунки відсутні; АТ «Таскомбанк» (вих. № 12685/47 від 20.06.2019 р.) - рахунки відсутні; ПАТ «Банк «Український Капітал» (вих. № 10/1/07-1457 від 19.06.2019 р.) - рахунки відсутні; ПАТ АБ «Укргазбанк» (вих. № БТ-4445 від 20.06.2019 р.) - рахунки відсутні; АКБ «Індустріалбанк» (вих. № 18.07.19-03-4728 від 20.06.2019 р.) - рахунки відсутні; АТ «Сбербанк» (вих. № 10297/4/07-2-5-БТ) - рахунки відсутні; АТ «Укрсиббанк» (вих. № 65-4/53258 від 02.08.2019 р.) - рахунки відсутні; АТ «Дойче Банк ДБУ» (вих. № МО/190709 від 09.07.2019 р.) - рахунки відсутні; АТ КБ «Приватбанк» (вих. 20.1.0.0.0/7-190621/1191 від 21.06.2019 р.) накладено арешт на рахунки та повідомлено про недостатність коштів; АТ «Універсал Банк» (вих. 4936/БТ від 19.06.2019 р.) - повідомлено про наявність відкритих рахунків та прийняття постанови про накладення арешту до виконання (а.с. 26-45).
Згідно з Інформаційною довідкою № 167602392 від 20.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,  боржнику належить наступне нерухоме майно (а.с 46-54):  земельна ділянка, 0,15 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - перебуває в іпотеці фізичної особи ОСОБА_3 , зареєстровано в реєстрі : 5.12.2006 року № 6836026;
- земельна ділянка, 0,0847 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 - перебуває в іпотеці АТ «Дельта банк», зареєстровано в реєстрі 20.02.2008 року № 11353027;
- земельна ділянка, 0,99 га., що знаходиться за адресою: с. Зазимє, Київська обл . , кадастровий номер № 3221282800:06:010:0019 - перебуває в іпотеці АТ «Про Кредит Банк», зареєстровано в реєстрі 01.09.2006 року № 3676164;
- садовий будинок 132,1 кв.м., та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 - перебуває в іпотеці фізичної особи ОСОБА_3 , зареєстровано в реєстрі 31.05.2006 року № 6837240 та 6837041.
Відповідно до повідомлення ІС ДП «НАІС» від 03.07.2019 року дані в МВС про зареєстровані  за боржником транспортні засоби відсутні (а.с. 55).
Згідно з витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 1005764627 від 19.09.2019 року встановлено, що 20.01.2005 року боржник ОСОБА_1 зареєстрований як Фізична особа-підприємець, однак листом № 1052112976 від 11.05.2019 року Державна фіскальна служба України повідомила про відсутність інформації по рахунках ОСОБА_4 як ФОП, відкритих у банках та інших фінансових установах України.
Таким чином, за результатом вчинених дій у виконавчому провадженні ВП № 59003325,спрямованих на виявлення та звернення стягнення на майно боржника встановлено відсутність майна, за рахунок якого можливо виконати рішення Третейського суду.
05 вересня 2019 року боржнику ОСОБА_1  направлено виклик до державного виконавця, яким зобов`язано з`явитися 13 вересня 2019 року, який боржник отримав особисто 11 вересня 2019 року (а.с. 59-64).
Крім того, 17 вересня 2019 року боржнику також направлено виклик до державного виконавця, яким зобов`язано з`явитися 20 вересня 2019 року.
Однак  ОСОБА_1  на виклики до державного виконавця не з`являвся, про причини неявки не повідомляв. Також боржником не було виконано зобов`язання, покладене на нього державним виконавцем у виклику, що був отриманий боржником 11.09.2019 року, зокрема:  надати пояснення за фактом невиконання  вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про доходи та місце роботи, на підтвердження чого  надати довідку з місця роботи; достовірні відомості про наявність грошових коштів на рахунках у банківських установах; достовірні відомості про майно, належне боржнику на праві власності, а також інші документи за переліком, викладеним у виклику ( а.с. 62-64)
Відповідно до отриманої 18.09.2019 року через ІС ДП «НАІС» інформації про перетин боржником державного кордону України від 04.09.2019 року встановлено, що боржник ОСОБА_1   в період з 15.05.2019 року по 18.08.2019 року неодноразово перетинав кордон України.
Колегія суддів вважає, що вказане свідчить  про те, що боржник ОСОБА_1   має реальну можливість виконати обов`язок щодо виконання зобов`язання за судовим рішенням від 16 жовтня 2012 року і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини, оскільки жодних доказів того, що поїздки ОСОБА_1 за кордон України оплачувались не ним особисто, матеріали справи не містять.
З огляду на викладене,  вищевикладені обставини свідчать про ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом обов`язків.  І на момент звернення до суду  з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань вже відбувся і є об`єктивно наявним та вбачається з матеріалів виконавчого провадження, а тому доводи апеляційної скарги АТ «Альфа-Банк» колегія суддів вважає обґрунтованими.
За викладених обставин висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання з огляду на відсутність доказів того, що боржник може виїхати за  кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, - колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що не можуть бути підставою для відмови у задоволенні подання державного виконавця.
Заперечення представника боржника про необхідність перетину кордону України у зв`язку з запрошенням ОСОБА_1 на обстеження до Медичного центру «Хадасса» в м. Єрусалим, Ізраїль,  колегія суддів до уваги не приймає, оскільки таке запрошення від 04.02.2020 року в установленому законом порядку не завірене, як і його переклад на українську мову,  а тому відповідно до положень статей 76-80 ЦПК України не є належним та допустимим доказом. Крім того, враховуючи незазначення у запрошенні підстав для медичного обстеження, боржником не надано суду жодних доказів наявності у нього будь-якого захворювання.                                                                                    
Заперечення представника боржника про те, що суд не встановив, що боржник ухилився від виконання рішення суду колегія суддів вважає безпідставними, оскільки будь - яких доказів про те, що заявник здійснював заходи щодо реального виконання рішення суду та виконав вимоги, викладені в отриманому боржником виклику державного виконавця, боржником  не надано.
Таким чином, відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що сума заборгованості є значною, рішення третейського суду не виконується боржником з 2012 року, проте за даними ІС ДП «НАІС» ОСОБА_1 протягом 2019 року неодноразово перетинав кордон України. Оскільки боржником не надано державному виконавцю будь - яких доказів про те, що він не має об`єктивної можливості виконати рішення суду (хвороба, відсутність майна, доходів тощо), висновки суду про відсутність доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення суду,  не ґрунтуються на матеріалах виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 05 листопада 2019 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню з прийняттям  постанови про задоволення подання державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Духоборової А.М. про тимчасове обмеження  боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за вказаним виконавчим листом.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-379, 381-383 ЦПК України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», яка подана представником Тавлуєм Олегом Миколайовичем,  -  задовольнити.
 Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 05 листопада 2019 року -  скасувати та прийняти постанову:
Подання державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Духоборової Анастасії Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - задовольнити.
Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон України боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до виконання ним виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва № 2604/16947/12 від 20 березня 2019 рокуу справі № 756/14367/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості у сумі 914 736 грн. 32 коп. та 9 547 грн. 36 коп. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
            Повний текст постанови складено  14 лютого 2020 року.

  Суддя  - доповідач:                                                                     Ящук Т.І. 
 
                        Судді:                                                                      Немировська О.В.
                                                                                                         
                                                                                                         Чобіток А.О.