Постанова
Іменем  України
 
11 грудня 2019 року
м. Київ
 
справа № 570/2907/14
провадження № 61-21155св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач), 
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Курило В. П.,
 
учасники справи:
позивач - заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув  у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на рішення апеляційного суду Рівненської області в складі колегії суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М. від 14 грудня 2016 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2014 року заступник прокурора Рівненської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» (далі - ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів») з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна та визнання права власності.
 
Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач набув право власності на частину бази відпочинку за договором купівлі-продажу, через оплатне відчуження на її користь ОСОБА_3 , однак первісний договір купівлі-продажу, укладений між ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» та Рівненською міською громадською організацією - спортивним клубом «Торпедо» (далі - СК «Торпедо») рішенням господарського суду визнаний недійсним і таке рішення набрало законної сили, тому просив витребувати майно у відповідача та визнати за ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» право власності на таке майно.
 
Судові рішення, ухвалені у вказаній справі
 
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 01 жовтня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2016 року, позов задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_1 на користь                    ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» частину бази відпочинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , до складу якої входить: теремок літ. «А» загальною площею 132,5 кв.м, вартістю 16 075 грн; будинок на базі відпочинку літ. «Б» загальною площею 18,6 кв.м., вартістю 1 342 грн; будинок спальний літ. «В» загальною площею 17,8 кв.м., вартістю 4 287 грн; будинок господарський літ. «Г» загальною площею 22,2 кв.м., вартістю 4 413 грн; будинок спальний літ. «Е» загальною площею 19,7 кв.м., вартістю 4 172 грн; будинок столова літ. «Ж» загальною площею 128,5 кв.м., вартістю 4 172 грн; будинок столова літ. «Ж» загальною площею 128,5 кв.м., вартістю 21 359 грн; будинок літ. «З» загальною площею 14,3 кв.м., вартістю 1 103 грн; будинок літ. «М» загальною площею 16,1 кв.м., вартістю 1 236 грн. У решті вимог відмовлено.
 
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами в цій справі задоволено. Скасовано рішення Рівненського районного суду від 04 червня 2015 року у зв`язку з його переглядом за нововиявленими обставинами. У задоволенні позову заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно - відмовлено.
 
Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 14 грудня 2016 року апеляційні скарги першого заступника прокурора Рівненської області та    ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» задоволено. Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2016 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Рівненського районного суду від  04 червня 2015 року залишено без задоволення.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги
 
У січні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Рівненської області від 14 грудня 2016 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення Рівненського районного суду від 25 жовтня 2016 року.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом неправильно застосовані норми статей 376, 388 ЦК України, порушений принцип - верховенства права, внаслідок чого прийняте неправильне по суті, незаконне та необґрунтоване рішення суду, яким безпідставно передане право власності на об`єкти нерухомості ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів», яке ніколи ним не володіло, та протиправно позбавлена права власності на вказані об`єкти ОСОБА_1 , яка на законних підставах їх придбала.
 
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 570/2907/14-ц з Рівненського районного суду Рівненської області.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Указана справа передана до Верховного Суду.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                   27 листопада 2019 року вказану справу призначено до судового розгляду.
 
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.                             Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
 
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Рівненського районного суду від                04 червня 2015 року, апеляційний суд виходив із того, що заявник посилалася на такі нововиявлені обставини, як відмінність проданих                   ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» тимчасових споруд по АДРЕСА_1 для СК «Торпедо» та капітальних споруд за тою ж адресою придбаних нею у попереднього власника, які не є нововиявленими у розумінні статті 361 ЦПК України 2004 року.
 
Разом із тим при постановленні судового рішення апеляційний суд допустив порушення вимог процесуального закону.
 
Так, перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами має здійснюватися із дотриманням вимог статей  361-365 ЦПК України 2004 року, які визначають підстави і порядок перегляду, коло суб`єктів звернення із заявою про перегляд судових рішень, об`єкти перегляду, а також компетенцію (процесуальні повноваження) судів, які здійснюють такий перегляд.
 
Отже, за чітким змістом частини першої статті 363 ЦПК України 2004 року заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами по суті розглядається лише тим судом, який ухвалив рішення, яке переглядається. Апеляційний суд такого рішення не ухвалював.
 
Відповідно до статті 365 ЦПК України 2004 року розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.
 
Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.
 
Ураховуючи наведене, апеляційний суд після скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і ухвалення судом першої інстанції рішення має перевірити його законність по суті та прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідно до положень статті 307 ЦПК України 2004 року.
 
Відтак, повноваження скасовувати таке рішення і постановлювати процесуальний документ з приводу розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами, відмовляти у її задоволенні, тобто розглядати по суті апеляційний суд немає.
 
Оскільки, скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції без задоволення, апеляційний суд допустив порушення порядку вирішення вказаного питання та вийшов за межі своїх повноважень, тому оскаржуване судове рішення необхідно скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Ураховуючи викладене та положення статті 411 ЦПК України , оскаржуване рішення апеляційного суду не може вважатись законним та обґрунтованим та підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , задовольнити частково.
 
Рішення апеляційного суду Рівненської області від 14 грудня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | С. Ю. Бурлаков
| А. Ю. Зайцев
| В. М. Коротун
| В. П. Курило