Постанова
Іменем України
 
12 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 212/3291/18-ц
провадження № 61-4760св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
учасники справи:
позивач - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпровській області в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,
відповідач: головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, державна установа «Український науково-дослідний інститут промислової медицини»,
треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпровській області в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2018 року у складі судді Зіміна М. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у складі колегії суддів:               Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

 
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2018 року управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпровській області в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (далі - УВДФССУ в Дніпропетровській області) звернулось до суду з позовом до головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці у Дніпропетровській області), державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» (далі - ДУ «УНДІПМ»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «ЦГЗК»), ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, висновку ЛЕК про встановлення професійного захворювання.
Позовна заява обґрунтована тим, що висновком ЛЕК ДУ «УНДІПМ» 24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ступенів.
Професійне захворювання встановлено на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, складеної управлінням з питань праці                            ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 24 листопада 2016 року. Відповідно до висновку ЛЕК було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання від 29 листопада 2017 за формою П-4.
Вказувало, що представник вУВДФССУ в Дніпропетровській області підписав вказаний акт з окремою думкою, оскільки вважав випадок не страховим, а санітарно-гігієнічну характеристику від 24 листопада 2016 року складену з порушенням чинного законодавства України. 
Зазначало, що індивідуальна санітарно-гігієнічна характеристика про умови праці ОСОБА_1 складена з порушенням нормативних вимог Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 12 грудня 2004 року № 614, а саме: її складання здійснено без комісійного обстеження підприємства та за відсутності акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта за формою 315/о; використано дані лабораторно-інструментальних досліджень, проведених на робочих місцях підлеглого персоналу; включено в термін впливу шкідливих факторів (пил, шум) весь час перебування робітників в підземних умовах; у протоколах поточних досліджень пилу та шуму на робочих місцях гірничих майстрів не зазначенні місця їх відбору; хронометражні спостереження надані лише після складання спірної характеристики.
Параметри шкідливих виробничих факторів на робочому місці ОСОБА_1 , які зазначені в санітарно-гігієнічній характеристиці, не мають свого підтвердження офіційними документами, а тому віднесення цього захворювання до страхового випадку безпідставне.
Таким чином, оскільки вказані порушення призвели до необ`єктивності в оцінці умов праці та подальшій помилці при встановленні професійного характеру захворювання, УВДФССУ в Дніпропетровській області просило суд скасувати санітарно-гігієнічну характеристику про умови праці                    ОСОБА_1 , складену управлінням з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 24 листопада 2016 року та висновок ЛЕК                  ДУ «УНДІПМ» від 24 жовтня 2017 року на підставі протоколу № 1236 про встановлення професійного захворювання ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2019 року, у задоволенні позову УВДФССУ в Дніпропетровській області відмовлено.
 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що при складанні санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1                         від  24 листопада 2016 року використовувались дані з офіційних документів за підписами відповідальних осіб відповідно до вимог пункту 1.14 Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 грудня 2004 року № 614, а тому відсутні підстави для її скасування. 
Вирішуючи питання щодо висновку ЛЕК ДУ «УНДІПМ» від 24 листопада               2017 року № 1236, суди виходили із того, що останнє мало усі необхідні дані, визначені пунктом 3 додатку № 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою  Кабінету Міністрів України                        від 30 листопада 2011 року № 1232, для прийнятті рішення про зв'язок захворювання ОСОБА_1 з умовами праці. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі УВДФССУ в Дніпропетровській області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. 

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду          від 23 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою УВДФССУ в Дніпропетровській області, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
У серпні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що професійне захворювання ОСОБА_1 встановлено на підставі даних санітарно-гігієнічної характеристики від 24 листопада           2016 року, складеної ГУ Держпраці у Дніпропетровській області. Згідно пункту 1.9 Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 грудня 2004 року № 614 (далі - Порядок № 614), обстеження підприємства, в разі його необхідності, для складання інформаційної довідки про умови праці проводиться за участю представника УВДФССУ в Дніпропетровській області. Разом із тим, акт санітарно-епідеміологічного обстеження за ф. 315 робочого місця ОСОБА_1 , який є підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики, за участю представника УВДФССУ в Дніпропетровській області не складався, що свідчить про те, що обстеження підприємства для уточнення умов праці працівника проводилось з порушенням Порядку № 614.
Зазначає, що індивідуальна санітарно-гігієнічна характеристика умов праці ОСОБА_1 від 24 листопада 2016 року підготовлена ГУ Держпраці у Дніпропетровській області з порушенням нормативних вимог Порядку № 614.
Крім того, в санітарно-гігієнічну характеристику умов праці внесені показники важкості праці, які не підтверджені даними лабораторних досліджень на робочому місці хворого, проведених в ході атестацій робочого місця за весь період роботи хворого на підприємстві і які не надавалися підприємством при підготовці довідки про умови праці хворого після погодження з УВДФССУ в Дніпропетровській області. Примірник санітарно-гігієнічної характеристики не був наданий УВДФССУ в Дніпропетровській області та підприємству, що не надало змоги своєчасно вжити заходів щодо усунення порушень.
Посилається на те, що параметри шкідливих виробничих факторів на робочому місці ОСОБА_1 , які зазначені в його санітарно-гігієнічній характеристиці, не мають свого підтвердження офіційними документами, а тому віднесення захворювання останнього до страхового випадку є безпідставними. Отже, вважає, що  висновок ЛЕК від 24 жовтня 2017 року             № 1236 про встановлення ОСОБА_1 професійного захворювання було складено на підставі документів, які не відповідають чинному законодавству, а тому має бути скасовано.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, у якому вказано, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
 
У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ДУ «УНДІПМ», у якому вказано, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ПрАТ «ЦГЗК» на адресу управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області було направлено інформаційну довідку про умови праці ОСОБА_1 , картки умов праці майстра гірничої підземної дільниці.
 
Вказана інформаційна довідка про умови праці ОСОБА_1 була погоджена із страховим експертом з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розу - ОСОБА_2 , який її підписав з уточненнями та складенням відповідного акту. Даний акт до інформаційної довідки про умови праці ОСОБА_1 суду сторонами не наданий.
 
22 листопада 2016 року складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження шахти ім. «Орджонікідзе» ПрАТ «ЦГЗК» за формою № 315/о, згідно якого лікарем з гігієни праці відділу з питань гігієни праці, управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_3 . 22 листопада 2016 року в період часу з 10 год. по 15 год. проведено обстеження шахти ім. «Орджонікідзе» ПрАТ «ЦГЗК» для уточнення умов праці працівника ОСОБА_1 . Даний акт підписано лікарем з гігієни праці відділу з питань гігієни праці, управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , провідним фахівцем з охорони праці відділу охорони праці ПрАТ «ЦГЗК» ОСОБА_5 , інженером з атестації робочих місць  ПрАТ «ЦГЗК» ОСОБА_6 , головою профкому шахти ім. Орджонікідзе ПрАТ «ЦГЗК» ОСОБА_8 . Від підписання акту санітарно-епідеміологічного обстеження шахти ім. «Орджонікідзе» ПрАТ «ЦГЗК» за формою № 315/о                 від 22 листопада 2016 року страховий експерт з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розу - ОСОБА_2 відмовився, оскільки для обстеження робочого місця він не запрошувався, про що мається відмітка в зазначеному акті.
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги УВДФССУ в Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Положенням частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга УВДФССУ в Дніпропетровській області підлягає залишенню без задоволення.
 
Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими та підстав для їх скасування немає.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
 
Підстави, процедура складання та вимоги щодо форми інформаційної довідки про умови праці (санітарно-гігієнічна характеристика умов праці), регламентовані Порядком складання та вимогами до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 грудня 2004 року № 614.
 
Відповідно до пункту 1.3 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри у працівника професійного захворювання (отруєння) (далі - санітарно-гігієнічна характеристика) та є лише одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв'язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння). 
 
Згідно пункту 1.4 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ.
 
Відповідно до пункту 1.5. Порядку № 614 підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики є акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я України від 11 липня 2000 року № 160 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах». Обстеження проводиться за участю представників підприємства, первинної профспілкової організації, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства.
 
Згідно до пункту 1.14 Порядку № 614 для складання санітарно-гігієнічної характеристики головний державний санітарний лікар надсилає припис роботодавцю (особі) для надання необхідних документів за встановленою формою (Додаток 3). Термін надання документів не повинен перевищувати 15 робочих днів з часу отримання офіційного запиту від головного державного санітарного лікаря. Матеріали подаються до закладу державної санітарно-епідеміологічної служби із супровідним листом.
 
Пунктом 1.17 Порядку № 614 визначено, що документи згідно з додатком 3 роботодавець (уповноважений ним орган) (особа), а в разі ліквідації підприємства його правонаступник (особа) узгоджує з робочим органом виконавчої дирекції Фонду, а також з профспілковою організацією підприємства відповідно до постанови Кабінету Міністрів України                             від 25 серпня 2004 року № 1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».
 
Після отримання вказаних документів заклад державної санітарно-епідеміологічної служби проводить обстеження підприємства для уточнення умов праці працівника в його присутності, представників роботодавця, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, профспілкової організації з проведенням, у разі необхідності, вимірювань (досліджень) виробничих факторів і трудового процесу за кошти роботодавця (пункт 1.18 Порядку                 № 614) та в подальшому комісія складає акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о. З актом ознайомлюють працівника, робоче місце якого обстежувалось, що засвідчується його підписом (пункт 1.19 Порядку № 614).
 
Відповідно до пункту 1.20 Порядку № 614 заклад державної санітарно-епідеміологічної служби протягом 5 робочих днів після складання та підписання акту всіма членами комісії готує санітарно-гігієнічну характеристику згідно з додатком 4.
 
Пунктом 1.23 Порядку № 614 визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби.
 
Відповідно до пункту 1.26 Порядку № 614 у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою заявник має право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку.
 
Судами встановлено, що 22 листопада 2016 року складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження шахти ім. «Орджонікідзе» ПрАТ «ЦГЗК» за формою № 315/о, згідно якого лікарем з гігієни праці відділу з питань гігієни праці, управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_3 . 22 листопада 2016 року в період часу з 10 год. по 15 год. проведено обстеження шахти ім. «Орджонікідзе» ПрАТ «ЦГЗК» для уточнення умов праці працівника ОСОБА_1 . 
Даний акт підписано лікарем з гігієни праці відділу з питань гігієни праці, управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , провідним фахівцем з охорони праці відділу охорони праці ПрАТ «ЦГЗК» ОСОБА_5 , інженером з атестації робочих місць                       ПрАТ «ЦГЗК» ОСОБА_6 , головою профкому шахти ім. Орджонікідзе ПрАТ «ЦГЗК» ОСОБА_8 . 
 
Наведене свідчить про виконання ГУ Держпраці у Дніпропетровській області вимог пункту 1.14 Порядку № 614.
 
Також ПрАТ «ЦГЗК» на адресу управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області було направлено інформаційну довідку про умови праці ОСОБА_1 , картки умов праці майстра гірничої підземної дільниці. Вказана інформаційна довідка про умови праці ОСОБА_1 погоджена із страховим експертом з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розу - ОСОБА_2 , який її підписав з уточненнями та складенням відповідного акт (а. с. 56, 57, 58, 59, 60-63).
 
Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що при складанні санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 від 24 листопада 2016 року використовувалися дані тільки з офіційних документів за підписом відповідальних осіб, що відповідає вимогам пункту 1.14 Порядку № 614, а тому відсутні підстави для її скасування.  
Вирішуючи питання щодо висновку ЛЕК ДУ «УНДІПМ» від 24 листопада               2017 року № 1236 суди виходили із того, що останнє мало усі необхідні дані, визначені пунктом 3 додатку № 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою  Кабінету Міністрів України                        від 30 листопада 2011 року № 1232, для прийнятті рішення про зв'язок захворювання ОСОБА_1 з умовами праці.
 
Не можуть бути прийняті доводи касаційної скарги про те, що було порушено вимоги пункту 1.9 Порядку № 614, оскільки положення вказаного пункту поширюються на непрацюючих пенсіонерів та осіб, що не працюють, проте ОСОБА_1 є працюючою особою, а тому вказані положення не застосовуються.
 
Також не можуть бути прийняті доводи касаційної скарги про те, представник УВДФССУ в Дніпропетровській області не був присутній при обстеженні підприємства, на підставі якого було складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 22 листопада 2017 року, оскільки відсутністю страхового експерта з охорони праці у обстеженні підприємства не може спростовуватись визначені комісією результати.
 
Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення          від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). 
 
Отже, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій з дотриманням вимог              статей 263-265, 382 ЦПК України повно, всебічно та об`єктивно з`ясували обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, вірно встановили правовідносини, що склалися між сторонами, й обґрунтовано відмовили УВДФССУ в Дніпропетровській області у задоволенні позову.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ: 
Касаційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпровській області в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
 
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2019 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Н. Ю. Сакара
 
О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян